Režie:
Gilles BourdosKamera:
Mark LeeHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Michel Bouquet, Christa Théret, Vincent Rottiers, Thomas Doret, Romane Bohringer, Laurent Poitrenaux, Solène Rigot, Carlo Brandt, Thierry Hancisse (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Azurové pobřeží, 1915. Na sklonku svého života je Pierre-Auguste Renoir zasažen ztrátou své milované ženy, artritickými bolestmi vysokého věku a děsivými zprávami, že jeho syn Jean byl zraněn v boji. Jako zázrakem pak do jeho života vstoupí mladá dívka a starý malíř je naplněn novou, zcela nečekanou energií. Živelná a překrásná Andrée se stane jeho poslední modelkou a pramenem pozoruhodného omlazení. Jean se vrací domů na rekonvalescenci a stejně jako jeho otec podléhá nové, zrzavé hvězdě na Renoirově obloze. V středomořském ráji – a tváří tvář otcově přísnému odporu – podlehne této divoké a nezkrotné vášni… a postupně se v slabošském a válkou otřeseném Jeanovi začíná probouzet filmař. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (71)
posledná scéna, ktorou končí film, je dojemná a maňifik... inak to je taký skôr nudný film, ktorý skôr stavia na výtvarnej stránke (kamera a scénografia sú fakt pekné, farby hravé), kde si oko polahodí na pekných ženských tvaroch a filmový milovník na to, že sa dozvie, ako sa k filmu dostal jeden z najväčších francúzskych režisérov a neposledným veľkým kladom filmu je úplne presný a famózny michel bouquet ako starý pierre-auguste ()
Jako první budu pět chválu a to nečekaně na estetickou stránku věci. Ty nádherné odlesky slunce na kůži, tváři a ve vlasech... hra paprsků v listoví, trávě a hřejivé odlesky ve vodě.. to byl úplný světelný a prosvětlený orgasmus. Jedna z pravých podstat impresionismu - hra světla. Velmi povedený byl i záběr na ponoření štětce s barvou do sklenice vody... jak se barva rozpíjela ve vodě jako by žila svým vlastním životem. Co se týče pravdivosti filmu, tak když se to vezme kolem a kolem, je to založeno na pravdivých událostech, ale radši se v tom nechci moc šťourat, jestli ukazovaná díla sedí časově do období 1. světové války nebo ne.... jestli časově sedí ostatní skutečnosti a jestli tam v tu dobu mohly být tyto osoby... ale pro dobro filmu to nebudu řešit a budu tomu věřit (samozřejmě, že je to trochu přikreslené, aby z toho mohl být nedokumentární film). Líbilo se mi, že za modelku vybrali normální herečku, žádnou vychrtlinu, ono totiž takovou by Renoir nemaloval. Ale přesně takovou dcérku s bříškem a boky, i když na akty, jak jde vidět na jeho obrazech maloval dívky ještě plnějších tvarů (nevím, co je pravdy na tom, že by jim tloušťku přimalovával, jako to Andrée zmínila - že ji dělá vždy tlustou, ale zjistím, jak to ve skutečnosti bylo, dávám si to jako domácí úkol :D) Jinak ale vůbec ta Andrée aka Dédée byla pěkně vypočítavá. Taky nám tu bylo ukázáno pár technik Renoirem používaných jako nepoužívání černě - o čemž tu měl dlouhý monolog, o tazích štětci... ale jinak se z toho nečekaně vyklubalo od příjezdu Jeana milostné drama. Musím podotknout, že název je zvolen velmi chytře - pouze Renoir... protože ono to nebylo jen o Augustovi jako malíři ale i Jeanovi aneb co ho vedlo k režii filmů. Něco mezi 3 a 4* (opět)... je to pomalé, táhnoucí se.. ale vzhledem k té výtvarné stránce a poetičnosti, kdy má duše plesala, vítězí nad tím, že jsem se asi půlhodinu z filmu nudila. ()
Renoir je taký normálny film. Čo je zásadná výčitka tohto filmu. Film o oboch Renoiroch by mal byť výnimočný a nezabudnuteľný. Mal byť životnou úlohou Michela Bouqueta. Je "iba" jeho ďalšou skvelou úlohou. Inak film u mňa zabodoval svojou informačnou hodnotou, o súkromnom živote týchto dvoch velikánov som nič nevedel. Umelecky treba vyzdvihnúť kameru a hercov, scenár je tuctovejší. Ale kto povedal, že informačná hodnota diela je niečo menej, ako umelecká? Vadil mi dovetok, kde je porovnávaná kariéra Renoira ml. a jeho ženy, akoby ju tým tvorcovia chceli trochu dehonestovať. A to Renoir st. tvrdí, že si treba vážiť všetky ženy bez rozdielu. Čiže i keď ich kariéra skončí predčasne. ()
Na základe spracovania mi jednoznačne vychádza, že ako tému filmu si tvorcovia zvolili motív generačnej výmeny, keď otec ešte umenie robí a syn ešte len začína. Film je teda o „predávaní štafety“. Skutočným tvorcom deja a hlavným hrdinom je štafetový kolík v podobe mladej modelky, takže to, že sa tvorcovia tak nápadne oháňajú Renoirovým menom mi pripadá až nečestné. Škoda, že ústredná postava nemá viac priestoru a že záujem mladého Renoira o kinematografiu nie je nijak vysvetlený, i keď paralela so svetlom v maľbách jeho otca sa priam núka. ()
Film jako takový na ty 4* není, ale absolutně mne zaujal život tohoto velice slavného umělce. Chvílemi vás to možná trochu nudí, ale vy budete na konci mile překvapeni tím, co vám chtěli filmaři především zdělit. Myslím, že se jim podařilo natočit příběh Renoirova syna s modelkou a říci tím to, co jsme nevěděli. Přeci jen byl jeho život asi zajímavější ve stáří. ()
Galerie (28)
Zajímavosti (5)
- Renoirovy tahy štětcem ve filmu nepředvádí Michel Bouquet, ale francouzský padělatel Guy Ribes, který dokázal svůj talent uplatnit legitimním způsobem. Je autorem všech Renoirových pláten, které se vyskytují ve filmu, a to díky Muzeu Orsay, jež mu povolilo soukromou prohlídku obrazů, včetně veřejně nevystavovaných. Režisér James Ivory si postěžoval na fakt, že kdyby měl tohoto padělatele už u filmu Přežila jsem Picassa (1996), byl by to vizuálně úplně jiný film. (Locksley)
- Natáčanie filmu prebiehalo neďaleko známeho letoviska Saint-Tropez a predovšetkým v botanických záhradách Domaine du Rayol. (MikaelSVK)
- Zástupcovia Francúzska zvolili snímku ako svojho kandidáta do boja o nomináciu na 86. ročník Oscara v kategórii Najlepší cudzojazyčný film za rok 2014. (MikaelSVK)
Reklama