Režie:
Mario MonicelliScénář:
Leonardo BenvenutiKamera:
Sergio D'OffiziHudba:
Carlo RustichelliHrají:
Ugo Tognazzi, Gastone Moschin, Adolfo Celi, Renzo Montagnani, Milena Vukotic, Alessandro Haber, Paolo Stoppa, Philippe Noiret, Domiziana Giordano (více)Obsahy(1)
Moji přátelé II. volně navazuje na první díl filmu Moji přátelé. Pětice, později čtveřice, neúnavných temperamentních recesistů, kteří nikdy neberou nic vážně a i přes bolestné události, které se v jejich životě udály (např. smrt jednoho z nich, žalostná chudoba nebo také problémy v lásce) se dokáží zasmát na svůj účet, na účet svých přátel a hlavně na účet úplně cizích lidí (např. narovnání šikmé věži v Pise nebo fotografování choulostivých partií na fotoaparáty zahraničních turistek). Berou život jako jedno velké dobrodružství a snaží si ho užít za každou cenu. Až do poslední chvíle. (Zoiberg)
(více)Recenze (50)
hlavna chyba tohto filmu je ze som ho nevidel ked som mal o 20 rokov menej :/ nie je to zle, a je to taka klasika z 80tych rokov, talianska komedia so vsetkym co k tomu patri, len - v dnesnej dobe mi ten humor pripadal skor trapny, miestami nasilu. proste doba sa meni a doba tohto filmu je uz za nami. napriek tomu - nebolo to uplne zle, miestami som sa dobre pobavil a pre vsetkych ktori su starsi ako tento film - oplati sa z nostalgie pozriet. ()
Moje přátele II mi poprvé pouštěli o generaci starší příbuzní. Skryté krásy filmu jsem však odhaloval až postupně a musím upřímně říct, že dnes si všechny naprosto geniální fóry vychutnávám plnými doušky a pokaždé odhalím něco navíc. V okruhu mých přátel a příbuzných řada hlášek ("já jsem sklízela", "vyšlo, ale není tam", polévka je trochu hořká", "buď vychytralý jako jelen" aj.) zkultovněla a rádi se jimi častujeme. Podobně vystavěné, dosti černé a s takovou grácií podané kousky by jinde pohledal. Relativně blízko mi přijde třeba Nenápadný půvab buržoazie. "Slabší chvilky" v oku diváka podle mého mohou vyplývat právě z důvodu vidění poprvé nebo očekávání svižné, pro jiné komedie typické chronologické dějovosti; tohle je spíš o variacích poněkud ujetého, leč poetického mentálního stavu. ()
kdyby nebylo toho italskýho balastu, kdyby to nebyl pořád tentýž dekameron, kdyby tam nebyly ošklivý manželky a všudypřítomný paroháči, bylo by to kvalitní dílo evropskýho humoru... na druhou stranu...tolik na kultovnost aspirujících a vícevrstevnatejch "scének" jsem moc neviděl, takže vlastně musim pochválit ty italsko-francouzský magory, skřížený s luďkem sobotou, monty pythonama, zdeňkem svěrákem a spoustou jinejch, jim podobnejch. ...našel jsem tam i jima jarmusche...heč ()
Pokračování filmu Moji přátelé jsem viděl dřív než původní snímek. Je to gejzír nápadů a gagů, někdy hraničících s hodně černým humorem. Zejména scénka na hřbitově, kde u hrobu mladé, krásné ženy jeden z přátel pouhým postojem, zamáčknutím slzy a utrousenou poznámkou vytočí vdovce tak, že hrob zdemoluje, je neskutečná. Skvělá zábava, zejména pro českého diváka, který se rád pobaví na cizím neštěstí. ()
Bylo nás pět (a byli jsme pěkný parchanti). Volně spojené příhody party kamarádů, kteří by za fór prodali babičku, a to zcela bez nadsázky. A i jejich ostatní jednání je veskrze cynické. Píchat manželku někoho, s kým vždy následně přátelsky pohovořím, nebo dát syna do „útulku“, abych se o něj nemusel starat? Vystřelit si ze zhrouceného vdovce na hřbitově? Humor „Mých přátel“ se pohybuje od nevinných mystifikací či skoro happeningů až po zcela bezohledné žerty, přičemž když je třeba, nevyhýbá se ani přátelům. Jsou to sympatičtí kumpáni a člověk pobaveně sleduje, s čím přijdou tentokrát – a zároveň si uvědomuje, že je to mnohdy hodně přes čáru. A s věkem zjevně žádné zmoudření nepřichází. Jako by se tím snažili přehlušit nesmyslnost existence dle hesla „Dokud se chechtáš, tak na tebe nemůžou“. Jako by se tím aspoň trochu stávali škodolibými božstvy, trickstery, kteří jsou vlastně mimo dobro a zlo a pro svou zábavu převrací věci naruby… Každopádně skvělé. ()
Galerie (2)
Photo © Gaumont Italia
![Moji přátelé II - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/038/162038510_1a47f0.jpg)
Zajímavosti (2)
- Filmovanie prebiehalo v talianskych mestách Florencia a Pisa. (dyfur)
- Hrabě Mascetti (Ugo Tognazzi) hostí Perozziho (Philippe Noiret) syna jako žáka základní školy ve stejném bytě, kde bydlí v prvním díle filmové série, ale v předchozím filmu bylo možné vidět, jak byl byt zprvu pronajat Mascettim když byl Perozziho syn už dospělý muž. (Hopkins)
Reklama