Režie:
Michael RadfordKamera:
Franco Di GiacomoHudba:
Luis BacalovHrají:
Philippe Noiret, Massimo Troisi, Maria Grazia Cucinotta, Renato Scarpa, Anna Bonaiuto, Linda Moretti, Mariano Rigillo, Simona Caparrini, Carlo Di Maio (více)Obsahy(1)
Konec padesátých let, malý italský rybářský ostrůvek. Život rybáře Maria Ruoppola se změní, když přijme dočasně místo pošťáka: stačí mu k tomu jen mít kolo a umět trochu číst. Jediným Mariovým zákazníkem je Pablo Neruda (1904 - 1973), slavný chilský básník, který na ostrůvku v ústraní malého domku tráví chvíle vyhnanství ve společnosti svých veršů a krásné Matildy Urrutiové. Smolař v lásce Mario se o proslulého muže začne zajímat hlavně proto, že v poezii vidí dobrý způsob, jak svádět ženy. Brzy však vášnivě propadne poezii a zvolna začíná chápat i politické přesvědčení svého nového přítele. podaří se mu získat srdce milované Beatrice, ale i nový pohled na svět. Neruda se vrátí zpět do vlasti a po sobě zanechává mnohem víc, než jen pomalu se vytrácející vzpomínky: z Maria se stal muž, který ví, kým je, ale ví i to, že své schopnosti může dát do služeb ostatním.
Originální jemná komedie zpracovává s humorem i s nostalgií zvláštní setkání dvou naprosto odlišných mužů, které se opravdu uskutečnilo (Pablo Neruda věnoval svému italskému příteli jednu ze svých básní). Režisér a herec Massimo Troisi krátce po natáčení filmu předčasně zemřel. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (30)
Jak už psáno dříve, originální příběh. Prostý pošťák, milující poezii, je, bohužel, také snadno ovlivnitelným. Pomalé pasáže jsou ku prospěchu snímku. Dají vyniknout kouzelnému prostředí Capri a také myšlenkám postav. Stávají se čitelnějšími, divák je může lépe vnímat a ukládat do paměti. Opravdu krásné vyhnanství. ()
Oscar 1 : Hudba + 4 nominace: Nejlepší film, Režie, Herec HR - Massimo Troisi, Scénář - A ()
║Rozpočet $3milióny║Tržby USA $21,848,932║Tržby Celosvetovo $76,748,932║ roztomilí pohodový film, silný v detailoch a má šikovné dialógy /80%/ ()
Jeden ze 125 nejlepších neanglicky mluvených filmů - 125 Greatest Foreign Movies http://www.csfd.cz/uzivatel/136528-rhk/. ()
Z hereckých příležitostí jde znát, že pan Noiret jistě miloval literaturu a ne náhodou i tu naši středoevropskou-českou. Tento příběh je velice originální a zajímavě zpracovaný. Přátelství je někdy na celý život... Láska zcela určitě a smrt, ta je nevyhnutelná. Velmi procítěný a tragický příběh jednoho muže. ()
Netušil jsem, že Jan Neruda měl mezi básníky svého chilského jmenovce Pabla (přijímením taky Nerudu) žijícího v Itálii... Šel jsem koukat „na Noireta“, nakonec jsem se však Pošťákem hlavně poprvé seznámil s Massimem Troisim (byť v předčasné labutí písni tohoto italského herce a spolutvůrce). Troisiho herectví, zvláště pokud jde o hlasový projev (v originálním znění), bylo hodně odlišné od většiny herců, s nimiž jsem dosud měl na obrazovce a plátně tu čest a zároveň mě Troisi onou přirozenou jinakostí v postavě prostého mladíka – rybáře, pošťáka a milovníka poezie bavil. Dívat se na příběh o výjimečnosti jednoho (ne)obyčejného setkání dvou lidí v podání hlavních herců, navrch s kouzelnou atmosférou přístavního městečka, mi bylo vysloveně pohlazením. Úplně jsem se ve druhé polovině (čistě pocitově) neztotožnil s tím, jak se takto svérázný člověk pod vlivem zamilování pustil téměř okamžitě do sňatku a tím částečné ztráty svobody. Ale film ani hlavní hrdina mě tím úplně neztratili a oba si nadále dostatečně zachovali tu původní tvář, která mě oslovila, byť jsem se chvilkově bál buď přeslazené romantiky nebo naopak deprese... ale k závěru, který je pořád podmanivý tou svou obyčejností, nedošlo ani na jedno z toho. Nejsem tak úplně milovníkem té literární poezie, ale na oplátku jsem si vychutnal poetický závan sálající ze samotného prostředí, obrazu a hudby. Líbilo se mi, jak Mario vedle slov v literatuře dokázal nacházet onu poezii i v různých zvucích přírody, stejně jako mě celkově oslovilo zakomponování rozhlasového média a zvukových nahrávek do poslední části příběhu. [80%] ()
Naplněno přátelstvím, pochopením, láskou a romantickými záběry na azurové moře. K tomu trochu podmanivých tónů ze slunné Itálie, milá oduševnělá tvář Phillippe Noireta, špetka inteligentního humoru a filmový skvost je na světě. Není to laciný snímek, kterým by se snažili tvůrci vydírat divákovy city. Přesto si vaše city na své přijdou. Výborná kamera i režie, skvělý Troisiho scénář a bravurní herecké výkony si navždy získaly mé srdce nadšeného filmového fanouška. Massimo Troisi se stal v tomto snímku zcela rovnoceným hereckým partnerem P. Noireta a svou roli charakterního člověka snažícího se získat srdce své lásky zahrál nadmíru přesvědčivě. V dnešní době zavrhování socialistických ideálů se někomu možná bude zdát tento snímek nevhodný, ale věřte, že i když příběh pojednává o životě básníka se socialistickými myšlenkami, je v něm opravdu politiky tak málo, že vyznívá spíše to lidství, porozumnění a vlídný humor. ()
Abych pravdu řekl, o slavném spisovateli Pablu Nerudovi mám jen velmi obecné povědomí (a to rozhodně ne z lavice, ve škole tohle jméno nikdy nepadlo). Tenhle film jsem pojmul jako lyrický příběh vhodný pro unavený letní večer. Beru to jako hold Massimu Troisimu, o němž jsem se dočetl, že zemřel tentýž den, kdy skončilo natáčení. Ale Philippa Noireta znám a užívám si jej v jiných filmech. A když se dívám, jaký všechny ceny a kde ten film posbíral, tak se kacířsky ptám - za co? ()
Nemám co vytknout a po pravdě řečeno ani nechci, psal se rok 1952, vše je omluvitelné.. Snímek je krásně natočený, kamera úchvatná, příběh o náhodném setkání poutavý a v závěru strhující, herecky mimořádně zdařilé, ať už výborný Philippe Noiret jako Pablo Neruda či charismatický Massimo Troisi jako pošťák na kole a nechybí ani velmi půvabná žena Maria Grazia.. Nádherná záležitost.. ()
"Metafory? Kdo tě naučil říkat takové těžké slova? Jaké metafory ti udělal?" Krásně poetické. Sic bych to v žádném případě nenazvala komedií. Veliké plus tohoto snímku jsou herecké výkony. Philippe Noiret prostě téměř negramotného pošťáka/rybáře žijícího s otcem a toužícího po ženě, která umí hrát stolní fotbálem zahrál naprosto skvěle. ()
Jelikož mám slabost pro Pabla Nerudu, chytil mě i tento film. Philippe Noiret se stal chilským básníkem a pro mě tak na chvíli ožil jeden z nej spisovatelů 20. století. ()
Jiz od prvnich minut je patrne, ze se nejedna o americkou produkci. Krasny pribeh obycejneho vesnicana, ktery se seznami se svetoznamym basnikem Pablem Nerudou a vyrazne ovlivni jeho zivot. Neruda na Capri skutecne pobyval v exilu, v roce 1952... Film ma spoustu zajimavych postav a z hereckych vykonu zaujme predevsim Troisi v hlavni roli, ten se bohuzel premiery filmu nedockal. Skoda, ze jsem film videl dabovany. ()
Komedie ? Lehký úsměv je jenom maska, za kterou se skrývá naléhavé drama o hlubokém přátelství, o velké lásce a o hledání vlastní cesty ... ke štěstí - a taky k ideálům, které by mohly změnit svět k lepšímu … se závěrem, který jsem absolutně nečekala. Nehledejte v něm za každou cenu politiku, protože touha po svobodnější a SPRAVEDLIVĚJŠÍ budoucnosti je stará jako lidstvo samo a ubírá se nejrůznějšími stezkami. ()
Někteří lidé do našeho života vstoupí, od kořínků ho změní a zase zmizí ... tak o tom je přesně tento příběh. Příběh o jednom básníkovi a jednom prosťáčkovi, který se potřebuje nějak realizovat ... ()
Hlavnou dominantou tohto filmu je jeho pomalé tempo. Film pomaly začne, pomaly pokračuje a aj pomaly skončí. Celý film pretkávajú bravúrne dialogy, bez ktorých by v sebe Poštár nemal tú genialitu, ktorá v ňom je. Pomalá réžia potom dodáva filmu neuveriteľnú atmosféru, ktorá sa pomaly začína vytrácať iba po príchode romantickej pasáže, kde sa Radford snaží napodobniť zaoceánske romantické drámy, a ktorá sa vráti iba v závere. Genialita tohto filmu je ale v jeho úprimnosti. Režisér sa nesnaží ohúriť, len jednoducho rozpráva príbeh a práve to vyvoláva v divákovi emocie. Nie je to typická oda na Oscara, je to ozaj jeden z najúprimnejších filmov, aké som kedy videl. Režisér nechce tie najkrajšie zábery, jednoducho necháva kameramana kamerovať, tak ako sa jemu zachce, čo porušil iba pár krát. Kamera je preto mierne roztrasená, čo však film nekazí, ale mu iba pomáha. Radford z nás nežmýka emocie ani pri tragických scénach, ale necháva pri nich hrať tú istú hudbu, ktorá znie počas celého filmu. Ďalšou skvelou časťou filmu sú herecké výkony, z ktorých vyčnieva najmä Massimo Troisi, ktorý vlastne nesie film na svojich pleciach, pretože sa skoro nepohne z plátna. Bez neho, alebo bez kohokoľvek, kto na tomto filme pracoval, by Poštár nebol tým, čím je... ()
Dobrý film a výborný Philippe Noiret. ()
Nebudu chodit kolem horké krupicové kaše - bylo to extrémně nudné a současně extrémně dobře zahráno. Pošťák mi svou prostoduchostí dráždil nervová zakončení, přičemž tohohle otravu skvěle doplňoval Pablo, který zase žvatlal o tajích poezie. Vzhledem k tomu, že k poezii mám slušnou averzi (a to i přesto, že jsem dvojnásobný mistr Středočeského kraje v poezii), tak jsem trpěl jak tur. 65% ()
Dojímavý příběh venkovskéhoprosťáčka, který díky setkáním a hovorům s pablem nerudou vyspívá, roste, získává vlastní názory. Kouzlo velkého ducha dokáže opravdu pozvednout. „Báseň nepatří tomu, kdo ji napsal, ale tomu, kdo ji potřebuje.“ Rudé myšlení se ovšem u maria uchytilo dost rychle. Massimo Troisi jako mario Noiretovi víc než zdatně sekunduje, ba co dím, mýma očima viděno jej předčil. Navíc byla jeho devizou poměrně neokoukaná tvář a lze jen litovat, že už toho nikdy víc nezahrál. ()
31. 01. 2010 (42.); velmi hezký kamarádský vztah mezi prostým Mariem a světově uznávaným Pablem ()
Svou poetiku to mělo. Vcelku zajímavý film. ()
Reklama