Režie:
Claude ZidiScénář:
Claude ZidiKamera:
Jean-Jacques TarbèsHudba:
Francis LaiHrají:
Philippe Noiret, Thierry Lhermitte, Régine, Grace De Capitani, Claude Brosset, Julien Guiomar, Henri Attal, Pierre Baton, Jean-Claude Bouillaud (více)Obsahy(1)
K nejúspěšnějším komediím francouzského režiséra Clauda Zidiho patří jeho film z roku 1984 Prohnilí. Byl odměněn nejen bouřlivým diváckým ohlasem, ale ocenila jej i kritika, a navíc se může pochlubit hned 3 Césary - za nejlepší film, režii a střih. Filmu dominuje jak osobnost Philippa Noireta, tak uličky a atmosféra pařížského Montmartru přeplněného všemi barvami pleti, drobnými přestupky proti zákonu i skutečnými zločiny. Ve svém rajónu si policista René vybudoval za dlouhá léta služby dokonalý systém, jak „vycházet“ se svými ovečkami i se svým platem. Jednoho dne však dostane mladého partnera, který se ohání zákonem a policejní etikou na každém kroku. René nechce ponechat nic náhodě a snaží se mladého policistu přivést na „správnou“ cestu všemi možnými prostředky. (Česká televize)
(více)Recenze (205)
Povedené rozvedení jedné z hlavních zkušeností kriminalistiky: Nejlepší polda je vždy ve skrytu zločincem. Nevěříte? A kdo to byl Vidocq -slavná postava francouzské historie? A jak skončí u Balzaka Vaultrin (viz závěrečná kapitola knihy Lesk a bída kurtizán)? Mimochodem - i sám Watson to tvrdí o Holmesovi! René je prostě ten sympatický most mezi podsvětím a spořádaným světem. A Francois je dobrým žákem, jen si to musí přiznat. Nejvíc mě však dostala Noiretova dikce a zabarvení hlasu. ()
Sice to není ten typ komedie, u které by se divák smíchy popadal za břicho, ale když se nyní ohlédnu zpátky a přehraji si celý příběh v hlavě, hned mám lepší náladu a musím se usmívat. Vynikající film o dvou policistech, kteří vkládají zákon raději do cizích rukou, s výtečným Noiretovým výkonem, atmosférou "pouličních zlodějíčků" a ironickým humorem, jehož kouzlo udeří silněji zřejmě až po dalších projekcích. Ocenit se musí ale i vydařená detektivní linka a emotivní zakončení, které se mi naprosto nevtíravě zarylo hluboko pod kůži... Škoda, že na podobný humor Frantíci v novém století nedokázali příliš navázat.... 85% ()
Dělají všechno, jen ne svoji práci. Kdo? Prohnilí. Policejní odznak se dá přece využívat i ku vlastnímu prospěchu, nejen pro zajišťování bezpečnosti občanů, jak by si mohl začátečník v řadách policie myslet. Výborná krimi komedie se sympatickou ústřední dvojicí a několika vynikajícími situacemi. Claude Zidi připravil divákům skvělou podívanou pro oddech a zábavu. Pro mě příjemné překvapení a těším se na Prohnilé proti prohnilým. ()
Inteligentní komedie, které pobaví a současně i dojme. Není to vůbec tak potrhlé, jak by člověk čekal od francouzů a místy je atmosféra dokonce až melancholická. Hořké komedie, které jsou současně i vážnými filmy se svého času točili i v jedné malé zemičce ve středu Evropy a mně je tento film trochu připomněl. Humor vychází z víceméně reálných situací a z příběhu, není proto vynucený a o to je cennější a vtipnější. Philippe Noiret je bravurní. ()
No jestli to takhle v Paříži funguje běžně, tak se nedivím, že se tam dá propašovat x teroristů, aniž by si toho někdo všiml. Film jako takový je ale veselá komedie s prvky dramatu, které ale zaniká v poměru k počtu fórů. Není to sice nic, u čeho by se člověk vyloženě řehtal, ale sranda to je dobrá. 85% ()
Galerie (28)
Zajímavosti (3)
- Slovo „ripou“ („prohnilý“) pochází z argotu, tzv. verlan, což je jazyk předměstské mládeže, který spočívá ve zkracování slov a přehazování slabik. Ripou je správně pourris, a toto slovo se stalo trvalou součástí francouzštiny. (Locksley)
- Natáčanie snímky prebiehalo na viacerých miestach vo francúzskom hlavnom meste Paríži. (dyfur)
Reklama