Režie:
Patrice LeconteScénář:
Patrice LeconteKamera:
Eduardo SerraHrají:
Philippe Noiret, Richard Bohringer, Thierry Lhermitte, Carole Bouquet, Jean Rochefort, Miou-Miou, Judith Godrèche, Michèle Laroque, Maxime Leroux (více)Obsahy(1)
Vincent (Richard Bohringer) má obdivuhodné povolanie. Je akrobatickým pilotom. Ak máte pevné nervy vo vzduchu, ešte neznamená, že na zemi sa nimi môžete pochváliť tiež. Je výročie svadby, ale pre Vincenta má trpkú príchuť. Objaví totiž neveru svojej ženy a svoje pevné nervy celkom stratí. Vyprevadí svoju ženu aj s milencom na onen svet a končí vo väzení. Po prepustení sa mu ozýva sudca (Philippe Noiret) so žiadosťou, aby pomohol jeho synovcovi. Vincent už je jednoducho na vraždy neverných žien expert... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (65)
CITÁT - Marii, Alici, provždy....... Jo být pilotem a ještě k tomu uspokojeným pilotem, to je paráda. Jen lehce naštvat svého šéfa a už se letí. Jen kdyby ty ženy tolik nezlobily. CITÁT - Cítím tu sperma.......... Okolo šestnácté minuty jsem to musel chvilku vypnout a vybrečet se smíchy na podlaze. To, co udělal Vincent bylo sice očekávané, ale hudba kolem té situace mě dostala. To je paráda. CITÁT - Miluju tě má lásko!!......Ale nelekejte se až potkáte berušku bez teček, to je teprve začátek. CITÁT - Chceme zabít jen ty, kteří nás nasírají......... A další "veselá" scéna a další a další - no já se chlámal jak malej. CITÁT - Dáte si bonbon?.......... Film má perfektní dialogy. Ty dělal a zpracoval Patrick Dewolf. CITÁT - Lékaři bez hranic, sestřičky bez kalhotek....... Ženy? Troufáte si jít pěšky tři patra? A co vy, muži? Troufáte si tento film dokoukat? Film sice trochu "poškozuje" ženy jako takové, ale zároveň z mužů pěkný kur*y. Myslím, že oboje pohlaví si z filmu odnese silné a pravdivé myšlenky a nebo obráceně. CITÁT - Je třeba hru dohrát........ Poznali jste se v tomto příběhu? Logicky, ne? ()
Drsným černohumorným pohledem se poodkrývají manželské a partnerské vztahy ve stereotypech, pádech i bizarnostech. Film má ostrý říz cynického chlapáctví. S chladnokrevně krutým nadhledem a v nevšední eleganci ukazuje svou důvtipnou hravost ironie. Experimentuje s absurditou podstaty temných přání a dostává se do svérázných a sofistikovaných úvah o nesnesitelnosti trvalého manželského svazku v bolestech běžnosti a otupělé nenávisti v kontrastu s trudnomyslností osamělého a přelétavého způsobu žití. Nedává odpovědi, ukazuje složitosti, krásy, bolesti, zrady, lásky, slzy, zkázy a naděje. Ten drzý styl je tou nejúčinnější zbraní působnosti svého vynaloženého úsilí. Ta jízlivá ironie má vznešený šarm chytrosti hloubky. Putování krajinou, putování myslí, putování životem, putování zážitky, putování pocity, putování možnostmi, putování na prahu života a smrti v jeho počáteční i konečné podobě. Hlavní postavou je ctihodný soudce (skvělý Philippe Noiret), nepřítel trvalého svazku mužů a žen. Cynicky využívá možnosti svého postavení k prosazování vlastních názorů na ženy a jejich zhoubný vliv na mužské plemeno. Jeho protipólem je pilot Vincent Baraduc (velmi dobrý Richard Bohringer) v plamenech citů i chladnokrevnosti pomsty žárlivosti. Netradiční cesta je pro něj svéráznou terapií na odpuštění vlastních hříchů. Trojlístek uzavírá soudcův ponížený synovec Paul (dobrý Thierry Lhermitte) ve zmatcích žárlivé potupy. Třese se v nerozhodnosti, strachu, odhodlanosti a hledání klidu. Z dalších rolí: atraktivní návštěvnice hotelu se smyslnou neústupností (šarmantní Carole Bouquet), dobrovolně trpící hotelový poslíček (pozoruhodný Jean Rochefort), unikající Paulova zklamaná manželka Marie (zajímavá Miou-Miou), manželství radikálně ukončující Madeleine (půvabná Judith Godrèche), Vincentova znuděná manželka Hélène Baraduc (půvabná Michèle Laroque), či taxikář jako prostředek pomsty (Laurent Gamelon). Je to inteligentní, je to stylové, je to vtipné. Je to nevšední a jedinečný pohled do nedorozumění, trápení i velikosti partnerských a manželských vztahů. Je to nevšední zážitek i poutavá zábava. ()
Toto je treti film od tohto rezisera, ktory som videl a vsetky mali spolocne to, ze boli takym zvlastnym mixom komedie a dramy a ani jeden zaner nebol zvladnuty poriadne. Nebolo to dostatocne dramaticke, aby ma to emocionalne zasiahlo a ani komedialna zlozka nie je taka dobra, aby som sa od smiechu valal po zemi. Vysledok je taky neutralny. Ale vdaka absurdnemu nametu a miestami fakt divnym dialogom, ktore boli zabavne som bol zvedavy ako sa to skonci a vdaka tomu som sa nenudil. Vysledkom je absurdna jednohubka, ktora najviac sadne chlapom, ktori uz desiatky rokov ziju v nestastnom manzelstve a pri rôznych trefnych poznamkach na vztahy zo zenami si prikývnu nad tym, ze je to tragikomicka pravda. 5/10. ()
Nemám nič proti politicky a sociálne nekorektnému čiernemu humoru, ale iba keď je skutočne vtipný a odôvodnený. Tango je film, ktorý sa snaží vtipne a absolútne nereálne reagovať na vzťahy mužov a žien, čo sa mu v podstate aj darí, ale akosi to nie je až tak vtipné, ako sa režisérovi zdalo na papieri, keď si čítal scenár. Samozrejme že písmo na nebi je čiernohumorná pecka, ale následná sexuálna a verbálna otvorenosť dialógov je niekedy viac k veci, inokedy zase menej. Navyše mám pocit, že film za 20 rokov už trochu zostarol, čo by sa pri podobných typoch komédií nemalo stávať. Ale francúzi sú živelnejší ako my, hneď by sa išli pozabíjať kvôli "maličkostiam", tak ich v tom ich svete nechajme a riešme si radšej naše existenčné manželské problémy typu splácania hypoték a úverov. ()
Totální výlet do světa absurdity a bezbřehého šovinismu s mnoha vtipnými výroky. Po dobrém rozjezdu sice film trochu přešlapuje na místě, ale o to ani moc nejde. Hlavním problémem jsou ženy, zabydlí se nám v hlavě a ne a ne zmizet. A to bysme si my, chlapi, měli uvědomit. Svůj komentář nemohu zakončit jinak, než závěrečnou větou celého filmu "...živé či mrtvé a nepřestanou nás srát". ()
Reklama