Režie:
Gérard OuryKamera:
Henri DecaëHudba:
Michel PolnareffHrají:
Louis de Funès, Yves Montand, Alice Sapritch, Karin Schubert, Alberto de Mendoza, Don Jaime de Mora y Aragón, Eduardo Fajardo, Antonio Pica, Joaquín Solís (více)Obsahy(3)
Ó, jak malá postava a jak velké intriky! Don Salluste, ministr policie a financí, postavou nejmenší z grandů na dvoře španělského krále, je nenáviděn i obáván pro svou lakotu, s níž necitelně vymáhá daně a bezohledně je strká víc do vlastní kapsy než do královské pokladnice. Jeho sluha Blaze je natolik chytrý, aby pána prokoukl, jenže jíst se chce a sloužit je nutno... Když si k Donu Sallustovi dosadíme za jméno Blaze – Blas, nebo chcete-li Ruy Blas, ihned se nám vybaví slavné drama Victora Huga. Tentokrát ovšem v trochu jiném podání. Onoho lehce připosraženého granda totiž hraje Louis de Funes a jeho poněkud vyššího sluhu Yves Montand. Oba je v nádherných španělských exteriérech režíroval Gérard Oury a vznikla tak excelentní komedie na téma velká láska a ještě větší intriky. Jeden za všechny – všichni za sebe! (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (322)
"Chudí mají mít svou bídu a král své zlato." A to se cestou k němu ještě musí zdanit u dona Sallusta, to dá rozum. Ministři financí jsou zkrátka všichni stejní a proto volte mě. Já bych byl úplně jiný. Já bych si odklonil jen jedno procento státního rozpočtu na nutné výdaje. Možná by to později narostlo, ale pořád bych byl nejlevnější ministr financí od dob falešného Sametu. Ale zpět k donu Sallustovi, protože ten je fantasticky intrikánský, lakomý, vtipný a jakoby vypadl z oka jednomu malému vzteklému francouzskému herci, který mě baví snad ve všech svých filmech. ()
Navonok (žánrom) to nie je typická Funesovka, avšak vnútri (štýl fórikov) jednoznačne áno. Čo je dobre aj zle. Čiže záleží na tom, ako veľmi máte radi tohoto komika. U mňa je to premenlivé a premenlivé je to aj v samotnom filme. Súhlasím, že v dobe vzniku film mohol vzbudiť tým, že Funes hrá v niečom inom a nielen blbečka, ale zákerného blbečka, ktorému napriek tomu držíte palce, údiv. Dnes sa sústredime skôr na to, nakoľko film dokáže po rokoch pobaviť. Je to jedna z lepších Funesoviek, to je bez diskusie. ()
Tohle je dámy a pánové oddychový film přesně podle mého gusta. Historická komedie, kde je vše dovedeno k dokonalosti. Ať už rozverný příběh, humorné dialogy či skvělá (westernová) hudba a výprava - vše přesně sedí. Jeden z prvních filmů, jenž jsem kdysi s Funésem viděl a snímek, který začal utvářet můj divácký návyk na francouzské komedie, které dodnes považuji za nejlepší na světě. Scéna s papouškem Kakadu mě pokaždé rozesměje. Parádní klasika. ()
Páni, žasnu, že jsem tento skvostný snímek s Louisem de Funèsem opět s úžasným hlasem F. Filipovského (u čehož mě vždy mrzí, že bohužel už nenadaboval film Zelňačka, což je úžasný film, ale bez dabingu Filipovského ztrácí na úžasnosti) neviděla už dříve. Ale myslím si, že mě dostal ještě víc, než by se mi líbil, kdybych ho viděla třeba o let dříve. K filmům s tímto Panem Hercem se v podstatě nedá co dodat, protože jsou dokonalé, spousta skvělých scének, frků apod. Co mě nejvíce pobavilo? Scénka, kdy si jako žena otočil krinolínu, aby prošel uličkou? Možná, ale bylo jich tolik, že těžko vyberu. A nejlepší hláška? Ta kdy Salust vydává prapodivné zvuky při zjištění, že královna není v pokoji s Blasem. ()
Tohle je tak skvělé, že člověk ani nevím, co by napsal a odkud by začal. Určitě jedna z nejleších pěti (ne-li vůbec nejlepší) komedie krále komiků Louise Funese. Spousta hlášek, gagů, excelentní hudba, výprava, scénář. To vše se snoubí do takové dokonalosti, že tohle budete chtít vidět znovu a znovu, protože smíchu není nikdy dost. Na závěr obří poklona do nebe směrem k Františku Filipovskému a jeho "němčině". ()
Galerie (31)
Zajímavosti (20)
- Gérard Oury dostal nápad adaptovat Hugovu tragédii „Ruy Blas“ o úpadku a morálním rozkladu španělské monarchie konce 17. století do podoby filmové komedie už v roce 1960, kdy v této divadelní hře účinkoval v pařížském divadle Comédie-Française. (Komiks)
- Pošetilost mocných měla ve své době výrazně větší úspěch než další de Funèsovy filmy. Ve Francii ji ve stejném roce překonaly pouze filmy Bažanti (1971) a Umřít na lásku (1970). (argenson)
- Ve slavné striptýzové scéně byla herečka Alice Sapritch (Dona Juana) nahrazená dublérkou (profesionální striptérkou Sophií Palladium), v okamžiku, kdy měla předvést své svůdné pozadí. Pozornější diváci si mohou všimnout nepatrné změny výšky postavy herečky na postavu dublérky. (Aelita)
Reklama