Obsahy(1)
Dokument režiséra Jakuba Wágnera mapuje život žokeje Josefa Váni. Tým sledoval známého jezdce po dobu jednoho roku a byl přítomen u všech významných i nevýznamných událostí v jeho životě. Vznikl tak pestrý portrét, který odhaluje Váňovu vášeň a jednoznačné zaměření na úspěch v závodě. Prostřednictvím archivů ukazuje také jeho předchozí kariéru plnou zvratů a těžkých zranění, kterými zázračně prošel. Díky Váňově bodrému přístupu a lidovému jazyku vyznívá dokumentární snímek lidsky a zábavně. (Česká televize)
(více)Recenze (76)
Chudák Váňa, tohle si asi nezasloužil... Dokument mohl být ale tak zajímavý a skvělý! Miluju dostihy, takže jsem to shlédla bez újmy na zdraví, ale čekala jsem víc, než jen neustále se belhajícího se žokeje. Co třeba vítězství Rochess Crose v derby? Něco o trénování překážkových a rovinových koní? Jak to funguje na dráze, s majiteli a žokeji. Rozhodně skvělý úvod filmu v podobě rozhovoru Váňa a "dáma" ze záchranky, u toho jsem měla chuť se smát i plakat... ()
Já nemám rád tenhle typ naprosto nezvládnutého a špatně sestříhané dokumentu, který se potácí od ničeho k ničemu a vlastně sám neví, co chce říct. Natožpak, když je o obrovském křupanovi. ()
Váňa je sám o sobě velmi obdivuhodný a vtipný člověk, ale na tom se nedá postavit celý dokument, aniž bychom divákovi nabídli ještě něco navíc, krom výčtu jeho zranění. ()
3 hvězdičky za to, že někdo vzal kameru a natočil alespoň něco o tak zajímavém člověku jako je Váňa. Úroveň dokumentu je ale naprosto katastrofální. Nedozvěděl jsem se kromě pár nepodstatných zajímavostí vůbec nic. Připadalo mi to jako slátanina záběrů o Váňovi, které občas ani nedávaly smysl a jen díky Váňovi a jeho skvělým výšplechtům se na to dalo dívat. ()
Pan Váňa je malý, houževnatý a občas vzteklý. A jako žokej dokázal obrovské věci. Škoda, že je tento dokument pouhou deklamací jeho úspěchů a současného života a o něm samotném zase až tolik neříká (teda říká, ale nijak objevným způsobem). Zůstalo u dobrého záměru a někde v polovině, škoda. ()
Výborný dokument o lidském duchu, síle, píli, lásce a boji a samozřejmě o koních... Ale k dokonalosti mu něco schází... ()
Spíše rekapitulace úspěchů legendárního českého žokeje na Velké pardubické proložená několika záběry z jeho stájí a výčtem zlomených kostí než dokument, který by šel do hloubky. Kde jsou jeho blízcí, kteří mají na výsledcích z dostihů jistě nemalé zásluhy jako psychická podpora? Odkud se vzal Železník, Vronský a Tiumen? Na popis vztahu žokeje ke koním je dokument vůbec strohý, takto mám pocit, že je Váňa bere spíše jako prostředky k dosažení svých cílů a tomu se mi nechce věřit. Co všechno znamená absolvování humbuku v roli celebrity po výhře na Velké pardubické? Nic z toho se z filmu nedozvíte. A když už chtěl režisér sestavit pouze výčet výher z dostihů, měl to udělat pořádně, vždyť ani záběry z Pardubic se mu nepodařilo příliš šťastně do dokumentu převést, chybí jim ono napětí, ona atmosféra, pro které tento závod každý rok tak rád sleduji. Ale nechci snímek úplně zatracovat, velkým přínosem je určitě množství dobových záznamů Váni jako amatérského jezdce nebo ukázání žokeje v netradiční podobě esoterika zajímajícího se o geopatogenní zóny. A také má velmi zdařilý začátek – telefonát mezi pracovnicí záchranky a Váňou spadnuvším z koně a zoufale volajícím o pomoc. Doufejme, že nejlepší český žokej dovolí v budoucnu nahlédnout do svého života ještě nějakého tvůrce, ať literáta či filmaře a ten se této příležitosti chopí zodpovědněji. ()
Já se bavil od začátku do konce naprosto královsky. Váňa absolutně bezprostřední, super hlášky, jsem naprosto nadšenej! ()
Docela působivé (hlavně výčtem zranění) a také dost zábavné (hrdinovy jadrné repliky). Ale jako dokument to uvízlo někde v půli cesty... nebo spíš zaseklo v Taxisu. ()
No je to slušnej lexikon nemocí Josefa Váni to je pravda :D ale tak punc zajímavosti a výčet úspěchů tam byl a to k obdivu takové osobnosti stačí jako začátek. Za zmatečnou kameru místy dávám 2 hvězdy dolů. Jinak to stojí za podívání zvlášť s přihlédnutím k tomu, že (2013) po pádu na poslední překážce Velké pardubické má ukončit kariéru definitivně.. ()
Dokument Jakuba Wágnera který si legendárni žokej Josef Váňa zcela zaslouží a ti co ho nazívají vrahem koní si s prominutím ser.. do huby a nic o tomto sportu a lásce ke koním nevědí. ()
Josef Váňa je a navždy asi zůstane legendou tohoto sportu.Pravdou ale je,že jsem si dokument o takové legendě,jakou Váňa je,představoval trochu jinak.Skoro nic nového jsem se nedověděl,což je škoda,čekal jsem větší pohled do soukromí.Kolik a v kterým roku vyhrál Velkou pardubickou ví snad každý,na to netřeba dokumentu.Sumasumárum,alespoň hudbou Ondry Soukupa a velmi razantní mluvou hlavního protagonisty,ta mě hodně brala za čelist!,dám zlatej střed.50% ()
Méně než 3* dát nechci, protože jsem se docela bavil. Že se ale s materiálem v podobě Josefa Váni dalo vykouzlit mnohem víc, o tom jsem přesvědčen. ()
Váňa v sedle, Váňa o berlích, Váňa v sedle, Váňa o berlích ... a tak to jde celý dokument. Do toho prostřihy žokejových úspěchů a občas pádů kombinovaných s nějakým tím "prdelatým", nebo "kurevským" verbalismem. Nejsem příznivce dokumentů, ale jsem příznivce koní a dostihů. Můj žokejský hrdina se jmenoval Smolík, ale musí se nechat, že Váňa je ten, co tenhle sport reprezentuje až do dnešních dnů. Tohle zfilmování sice moc výživný nebylo, přesto musím uznat, že časosběrný materiál byl zkompilovaný docela slušně a že těch 75 minut jakž takž vyplnil. Největší jízda je nakonec stejně ta kupa prášků, co náš žokej - hrdina musí každý ráno spolykat. ()
Dokumentární dílo o legenárním žokejovi, který ani před kamerou neskrývá své soukromí a je vždy takový, jaký je. Pana Váňu respektuji, obrovsky zviditelnil svůj sport, který miluje a dělá pro něj hodně. Toto dílo jen ukazuje jaký je to bojovník, jak mu dostihový sport přirostl k srdci a i jsem doslava čuměl, když popisoval co vše měl zlomené a jakými patáliemi musel projít. Je vůbec dobrej že tak chodí, natož že stále trénuje svoje milované koně. Tomuto dokumentu dávám 70% - čtyři hvězdy. ()
Já vlastně kupodivu o Váňovi téměř nic nevím, a to i přesto, že jeho stáje a jeho dům se nacházejí jen pár kilometrů od mého bydliště a Bohuslaví alias "Váňovem" velmi často projíždím. Ani to mě však nikdy nepřimělo, zajímat se o jeho osobnost více. Dokument tudíž u mě neměl na čem stavět. Snímek se spíš podobá takovému homevideu, na které se občas koukáme se známými a příbuznými u nás v garáži, neurazí (ani nenadchne), nicméně líbilo se mi, že si dokument ani samotný slavný žokej na nic nehrají. Váňa mi svou mluvou velmi připomíná strýčka z Moravy, jako by mu z pusy vypadl. A já sem se při sledování jen utvrdila v tom, že koňské závody opravdu nikdy nebudou mým oblíbeným sportem, je přeci naprosto děsivé a hrozné vidět, jak se ta zvířata kolikrát zraní pod vedením mužíčka na zádech, po býčích zápasech ve Španělsku je tohle asi ten druhý nejhorší možný sport, pokud se to tak vůbec dá nazývat. ()
Josef Váňa bezpochyby zůstane jednou z nejvýraznějších postav mezi koňáky a dostihovými závodníky. I ten, kdo se o dostihy vůbec nezajímá, třeba já, ví, jakému jménu patří tato tvář. Ovšem dokument zůstal za očekáváním. Vidíme ho ve slavných okamžicích, pravda. Ale už se nedozvíme jak a proč se stal koňákem. Kde, kdy a jak začínal. Zkrátka sledujeme ho tady a teď. Nejsou mu zrovna pokládány žádné doplňující dotazy. Jako by parta kamarádů vzala kameru a řekla si, že o tom Pepíkovi něco natočí. A hlavně ho nechte mluvit, on toho řekne sám dost. Josef Váňa toho dost řekl, ale asi málo z toho, co by zajímalo diváky, kteří zrovna dostihovým závodům neholdují. ()
Tento film o Váňovi sice nesplňuje základní kriteria, která očekávám u prvotřídního dokumentu, ale mne VELMI pobavil. Navíc mne k tomuto neobyčejnému člověku alespoň částečně přiblížil, což vítám, protože Váňu vídám v TV jen když je pardubická, a jinak o něm vlastně nevím vůbec nic. Není to žádná celebrita, která je v televizi nebo v novinách takřka každý týden (tím mě mimochodem už pěkne leze krkem Sáblíková a celý rychlobruslení), přitom on by si zvýšenou pozornost určitě zasloužil. Recenze končí, protože "teď se musím jít vychcat!" ()
Pokud se díla chopí tvůrci, kteří jakoby právě dokončili školní cvičení prvního ročníku dokumentaristiky, nezmůže s tím nic ani tak velká osobnost českého sportu, jakou žokej Váňa bezesporu je. Pár letmých vzpomínek na legendárního Železníka, občasná návštěva dostihové dráhy sem tam proložená pobytem pana Josefa v nemocnici. Nezlobte se milý tvůrci, takové zpracování neosloví ani zapřísáhlé ,,koňáky" natož diváky, kteří jsou koňmi tzv. nepolíbeni. Kde je počátek a vznik legendy jménem ,,Váňa", kde jsou každodenní slasti a strasti malého-velkého muže v sedle, kde je dril a odříkání žokejského popřípadě trenérského povolání, kde jsou další milovníci dostihového sportu, kteří by o panu Váňovi jistě měli co říci? Proč dokument obsahuje pouze rok sportovcova pestrého života? Byl snad tento životopis pojat stylem? ,,Chlapi potřebujeme něco rychle natočit o tom Váňovi, moc se s tím nemažte, ať to můžeme dát rychle do kina, dokud je ještě chlapík s kosočtverci na dresu v kurzu"......Tak nějak mi dokument totiž připadá. ()
Fraška jako celej tenhle "nesport". Pokud k téhle činnosti chováte odpor, určitě se vám dokument libit nebude. Fascinujeme, jak se říka: "v tomhle věku dokáže vyhrat". Pokud vim, tak běhá kůň né člověk. Dokument je určen pouze pro fanoušky. Odsuzuju tuhle sortu lidí, neboť společensky jsou neprospěšný, nepotřebný, jako všichni sportovci. Svoje názory nikomu nevnucuji. Dokument je jen utvrzuje. ()
Reklama