Režie:
Nimród AntalKamera:
Gyula PadosHrají:
Lars Ulrich, James Hetfield, Kirk Hammett, Robert Trujillo, Dane DeHaan, Mackenzie Gray, Peter Bryant, Paul Lazenby, Matthew Hoglie, Dan Rizzuto, Loyd BatemanObsahy(2)
Legendární americká kapela Metallica přináší na plátna kin zcela nový filmový zážitek. Film s názvem, odkazujícím na stejnojmennou píseň z Black Album, sleduje mladíka Tripa (Dane DeHaan), který na živém koncertě skupiny musí splnit nebezpečnou tajnou misi. Kulisami jeho příběhu je jeden z nejlepších koncertů Metallicy ve vyprodané aréně. Tento jedinečný projekt v sobě spojuje filmový příběh a velkolepé živé záběry z koncertu jedné z nejpopulárnějších a nejvlivnějších rockových kapel v historii. Filmovému divákovi přináší neopakovatelný a vzrušující 3D zážitek, který díky oslňující pyrotechnice, propracovaným jevištním scénám a obrazem snímaným najednou 24 kamerami, nemá na plátně obdoby. (oficiální text distributora)
(více)Videa (13)
Recenze (169)
Ačkoliv už hodně dlouho Metallica nevydává dobrý alba a za legendární se dá považovat jen vše před Black Album, i tak je tohle nářez, přestože je to jen lehce vyladěnej záznam z koncertu prostříhanej jakýmsi příběhem. Jeho podbarvení hudbou z koncertu je dobrej nápad a vždycky jsem si přál aby někdo něco takovýho natočil. Celý vystoupení Metallicy je super a klasicky megalomansky provedený ať už zboření sochy Doris nebo elektrický křeslo při Ride the Lightning, musí se jim uznat že show umí udělat. Plus taky za to že se ve filmu objevujou spíš starší songy a z novejch hlavně ty lepší. Někdy si to dám znova. ()
Před dávnými časy, v naší Galaxii, žil jeden mladík, který prošel zajímavým hudebním vývojem. Přes normalizační cajdáky typu Holky z naší školky či Profesor Indigo, začal s nastupující pubertou čím dál více tíhnout k tvrdší hudbě. Na přelomu osmdesátých a devadesátých let, přes tehdy populární domácí rockové či metalové skupiny (Kern, Arakain, Titanic, později třeba Törr), dospěl k proslulým zahraničním kapelám - Metallica, Sepultura, později drsné deathmetalové grupy jako např. Napalm Death, Obituary, Suffocation, Cannibal Corpse, aby následně v druhé polovině devadesátých let, okouzlen světem filmu, začal koketovat nejprve s orchestrální filmovou hudbou a poté s hudbou klasickou. Přestože je dnes po hudební stránce úplně někde jinde než před čtvrt stoletím, s lehkou nostalgií vzpomíná na dobu, kdy se škádlil s přáteli depešáky, neboť mezi metalisty a depešáky panovala svého času stejná rivalita, jako mezi fotbalovými příznivci Sparty a Slavie. Nechal si tehdy narůst dlouhé, opravdu dlouhé vlasy (až po prdel), i v největším letním parnu nosil černé kalhoty, černé tričko a černý kožený křivák, protože správný metloš by se do jiného vohozu prostě neobléknul! Trvalé následky v podobě nebezpečně řídnoucí kštice mu nyní nezbývá než přehlížet, každý si přece musel projít nějakou formou puberty. Ale přestože je onen mladík dnes mužem v nejlepších letech (čti: osmatřicetiletý stařec) a primárně poslouchá zcela jinou hudbu, nenechal si ujít možnost vrátit se o více než dvacet let nazpět v čase a vyrazil do kina na 3D film Metallica: Through the Never. A udělal moc dobře, neboť kvarteto amerických heavymetalových mágů řádilo jako zamlada! Jediné co se mu příliš nezamlouvalo, byla násilně naroubovaná dějová linka se zfetovaným Dane DeHaanem, naštěstí nezabírala víc než cca čtvrtinu stopáže. A zbytek, zbytek byl čirou ódou na metal, na Metallicu, legendu mezi legendami! Verdikt: chvilkového návratu do svého mládí rozhodně nelituje. A 3D koncert Metallicy doporučuje i Vám! ()
Pokud bych to měl brát jako koncert, tak 90 minut je trapná stopáž. To zklamalo. Zvukově velmi nabité elektřinou až z toho trochu bolí hlava. Jinak ovšem zajímavá zkušenost. Metallica je pro mne obyčejnou popovou kapelou, kterou si občas poslechnu, nic víc. Dělají své řemeslo pro masy a asi i dobře. V tomto slova smyslu mne koncert docela příjemně pobavil. 70% ()
Myšlienka veľmi dobrá, chýbala mi tam ale atmosféra. Napätie sa nestriedalo, naopak skladby hrané v úrovni "tlačíme na pílu" dodávali filmu fádnosť. "Dejová" linka sa mi páčila, na tomto však strácala. A zároveň škoda, že hudobníci z Metallicy nie sú dobrí herci. Neveril som im, že skutočne hrajú koncert. Pôsobilo to strašne umelo a nasilu. ()
Galerie (21)
Photo © Ascot Elite filmv.
![Metallica: Through the Never - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/441/160441808_e63392.jpg)
Zajímavosti (5)
- Obsah tašky, kterou měl Trip (Dane DeHaan) přinést zpět do arény, nebyl nikdy ukázán ani vysvětlen. (Punisher)
- Všetky skladby okrem poslednej sú živými nahrávkami z koncertu, ktorý sa uskutočnil v auguste 2012 v Kanade. Skladba "Orion" bola nahratá počas zvukovej skúšky. (Gothar)
- Film měl režírovat nizozemský režisér Anton Corbijn, ale nakonec musel odmítnout kvůli problémům s jeho thrillerem A Most Wanted Man (2013). (Jocker94)
,,ARE YOU ALIVE?!? HOW IS IT TO BE ALIVE?!?'' No sakra! Od filmu jsem měl velká očekávání a ta absolutně popadala. Teda, snad krom příběhové stránky, ale když jde o TU PRAVOU MUZIKU, tak jde prostě o TU PRAVOU MUZIKU! Partu zvanou Metallica jsem v Praze nestihl (a letos jejich turné k 72 Reasons do Česka bohužel nezavítá), ale tato velkolepá podívaná mi koncert dost možná i vynahradila (a nebo taky ne, na koncertu jsem nebyl strašně dlouho, takže atmosféru neporovnám). Partu James Hetfield, Lars Ulrich, Kirk Hammett, Cliff Burton/Jason Newsted/Robert Trujillo (Dave Mustaine byl a je sráč, toho rád nemám - celkově Megadeth bych měl mnohem radši bez tohohle egoistickýho ufňukanýho sráče) jednoduše obdivuji, každé jejich album mám naposlouchané do posledního singlu (počáítám i singly z nestudiových/bonusových alb) a jejich kytarové riffy (Nothing Else Matters, Enter Sandman, One) se i učím na své akustické kytaře (mám ji ani ne dva měsíce, fakt toho moc neumím). Osobně od nich mám asi pět alb (Black Album (pro mě absolutní vrchol jejich tvorby), Ride the Lightning (nejlepší bicí a basa za jejich kariéru, riffy tohohle alba jsou neuvěřitelné), ...and justice for all (trochu smutnější album, ale nevadí), Master of Puppets (nice!), Kill ´em All - album St. Anger moc rád nemám (jen pro info), je to takovej nerozhodnutej bordel co neví co chce být a furt to střídá rytmus (docela ironie, když má hodně oblíbená kapela je taky System of a Down)) a i po několikátém puštění nepřestávají bavit. Za nejlepší skladby od nich považuji Enter Sandman, Of Wolf And Man, Sad But True, Nothing Else Matters, Holier Than Thou, Master Of Puppets, All Nightmare Long, For Whom The Bells Tolls, Whiplash, Motorbreath, Blackened, Creeping Death, Here Comes Revenge, Metal Militia, Seek And Destroy, Ride The Lightning, Fight Fire With Fire, Frantic, The Memory Remains, Fuel, Cyanide, My Apocalypse novinka Lux Æterna nebo Jožin z bažin (no a ještě Lars Is Gay). A jsem rád, že se v tomto filmu vsadilo na jistotu a starší osvědčený hity. Každopádně bych tady měl napsat něco víc o filmu a ne jen kecat o lásce k TÉ PRAVÉ MUZICE! Film je to zajímavý. Rozhodně není dokonalý, rozhodně není pro všechny. Má ale své určité kouzlo. Tedy, pro zapřísáhle fanoušky určitě. Absolutně mě zaslepila muzika, vizuál a veselé křepčení muzikantů, že něco jako příběh mě absolutně nezajímalo. A když už na něj došlo, tak zabavil, to jo. Celé herecké osazení (prakticky jen Dane DeHaan, když nepočítám Metallicu) mě bavilo a jeho putování pro záhadnou tašku z Historek z podsvětí bylo celkově skvělé. jsem rád, že jsem u skladeb měl titulky, protože teprve nyní mi kupříkladu došlo, že Master of Puppets je o drogách (ne že bych si překlad už nehledal, ale teď mi to došlo). Celkově texty této kapely jsou jen zhudebněné básně. Ten výběr skladeb byl skvělý. Už otvíračka s Whiplashem, pak teda ještě Ecstasy of Gods, no a pak se to rozjede. Creeping Death, For Whom The Bells Tolls, Fuel, Ride The Lightning, One, The Memory Remains, Wherever I May Roam, Cyanide, ...And Justice For All, Master of Puppets, Battery, Nothing Else Matters, Enter Sandman, Hit The Lights a v titulkách instrumentální epos Orion. Prostě pecka od začátku do konce, u které jsem přikyvoval celou hodinu a půl do rytmu. Hele, já fakt nemám coby fanoušek co vytknout. Já jsem absolutně spokojen a prostě tečka! () (méně) (více)