Scénář:
Kyeong-hee LeeVOD (1)
Epizody(20)
-
Episode 1 (E01)
-
Episode 2 (E02)
-
Episode 3 (E03)
-
Episode 4 (E04)
-
Episode 5 (E05)
-
Episode 6 (E06)
-
Episode 7 (E07)
-
Episode 8 (E08)
-
Episode 9 (E09)
-
Episode 10 (E10)
-
Episode 11 (E11)
-
Episode 12 (E12)
-
Episode 13 (E13)
-
Episode 14 (E14)
-
Episode 15 (E15)
-
Episode 16 (E16)
-
Episode 17 (E17)
-
Episode 18 (E18)
-
Episode 19 (E19)
-
Episode 20 (E20)
Obsahy(1)
Student medicíny a ctižádostivá moderátorka. Jejich přátelství - a sny - musí projít zkouškou osudové tragédie (Netflix)
Videa (1)
Recenze (19)
Asi budu zase jednou z těch "nechápavých", těch, kterých se tento seriál vůbec nedotkl (jako u Time between dog and wolf :-D). Ale prostě nesedlo mi to, přišlo mi to stupidní, děsně uměle vykonstruovaný a plné zbytečný a prázdných scén. Přiznávám, že bylo pár chvil, kde se mi to líbilo, kdy jsem se usmála, případně cítila jakési dojetí, ale tohle všechno převážilo a zastínilo mé neustálé kroutění hlavou, jak je jen možné, že scénáristi vymysleli něco takhle nelogického, proč je tu jen tolik "made-up" scén, které tu jsou prostě jen nastrčené, aby se děj někam posunul, pročež to vůbec nevyzní přirozeně?Hudba mohla bejt sebekrásnější, Joong-ki Song sebeuplakanější, sebezničenější, příběh mohl vypadat sebelíp, ale smůla. Opravdu jsem se na seriál těšila, šla k němu s čistou hlavou a bez předsudků, ale nakonec odešla zklamaná z nějakého umělého patvaru, který si hraje na drama. Upřímně miluju amnestie, ale tady jsem se jí vysmála. Mám ráda klišé, ale tady byly tak divně pospojovaná, že se jsem si je neužívala. Ve zkratce: bylo to tak nelogické, až mi to znechutilo celý seriál. A navíc jsem se tak 65 % času nudila. Přeloženo. ()
Podobně jako Mkqp končím předčasně v 9. díle a s jeho názory se z velké části ztotožňuji. Už jsem si docela zvykl, že úvodní zápletky bývají hodně odbyté, krkolomné a nelogické, nicméně tady i scénárista nedokázal využit potencionál příběhu a postrádal jsem dostatečný vývoj událostí, místo toho šlo o nezajímavé plácání se ve vztazích a citech. Herecké výkony z velké části slabé, zejména Lee Kwang-soo zde byl ve vedlejší "zábavné" roli vysloveně trapný, obrovský kontrast s jeho rolí v Dong Yi kde mu to fakt sedlo. Škoda, sledovat se to docela dalo, ale stále jsem čekal, že se děj patřičně rozjede a rozvine, leč marně. ()
Za určitá chování hlavních postav by se měly udělovat fyzické tresty. Fakt. Ohnout přes koleno. Už dlouho jsem v některých momentech netrpěl na scénáristickou impotenci, jako při tomto seriálu. Taková škoda! Chtělo to vyházet několik stupidních chování hlavních hrdinů a maličko upravit charakter jedné postavy. Vyškrtat dialogy jako: "Hej ty! Chci ti něco říci! Chceš to slyšet?" "Nechci slyšet! Trpím/jsi drzý(á)/jak můžeš takhle mluvit/nemáš právo! (obviňovací monolog na pět minut) ".................." (mlčení s x změnami výrazu xichtu a dramatickou hudbou, která signalizuje, že se dotyčný nedozvěděl zásadní informaci) - kvůli takovýmto věcem bych zkopával do kuličky. JENŽE na druhou stranu tento seriál většinu času jede a obsahuje super momenty (moc se mi líbilo, když ji spící hodil do rybníčka a následně pronesl kratší řeč, po které, nejen, že ho nezmlátila, ale celá šokovaná s ním šla pracovat) a vztahy. Když jsem na začátku viděl několk scén ve stylu "hysterická kráva", měl jsem chuť s melodramatem praštit, jenže jsem chtěl vidět Moon Chae-won. Když se objevila, byl jsem z její podstavy nadšen a nemohl se dočkat, jak to bude vypadat, až na sebe ti dva narazí. Když na sebe narazili, líbilo se mi moc. Moon Chae-won měla neuvěřitelně barvitě vytvořenou postavu - krása koukat. V druhé polovině jsem začal vnímat i Park Si-yeon. Zajímavé. Finálně: Něco na 5, něco na 1-2*. Dobrého bylo víc. ()
Tenhle seriál je hardcore melodrama se vším co k tomu patří - vraždy, intriky, láska, nenávist, amnézie, prosopagnosie (ta nastupuje v okamžiku, kdy je obyčejná amnézie už příliš ohraná), poměrně jednoduchá a při bližším pohledu vachrlatá příběhová linka...jen to nemanželské dítě chybí, ale to se asi v Koreji až tak moc nenosí. Myslím si, že mezi hlavními herci by měla být zmíněna i ona amnézie, protože tolik prostoru jsem jí snad ještě nikdy věnovat neviděl (i když uznávám, že tohle není zrovna můj žánr). A přesto mě seriál zaháčkoval od prvního do posledního dílu. Obrovskou zásluhu na tom měl hlavně Song Joong Ki, kterého bylo trochu zvláštní vidět v roli "badboye", ale o to víc jsem byl zvědavý na každý další díl. Potěšila i menší rolička Lee Gwang Soo-a, i když s tou jsem měl trochu problém jak moc vážně ji mám brát (Gwang Soo jako flowerboy a playboy - to jako vážně??). Nejvyšší hodnocení tak nedávám hlavně kvůli příběhu, který až na tak vysoké úrovni není a občas proto postavy jednají poměrně zvláštně... ()
U takýchto seriálov ma najviac mrzí, že sa výroba nedotiahla do detailu. Scenár je krkolomne prekombinovaný a zbytočne rozťahaný do dvadsiatich dielov, aby v posledných minútach záverečnej epizódy priniesol divákovi nelogické rozuzlenia. Keby sa retrospektívne neopakovala jedna situácia z rôznych uhlov a namiesto nekonečných vnútorných monológov by sa vysvetlenie nechalo na percepcii a inteligencii diváka, bol by to úplne iný zážitok. Každý by si namiesto vnucovania pohľadu a postojov scenára a réžie zobral zo seriálu to, na čo dosiahne jeho vnímanie. To, čo u mňa rozsvietilo štyri hviezdy, sú herecké výkony, ktoré sú v rámci scenára brilantné a hlavná soundtracková téma, ktorá môže vyzerať banálne, ale v tomto seriáli plnom intríg zafungovala. ()
Reklama