Obsahy(1)
Příběh rodiny osvícených investorů, slavné vily architekta Miese van der Rohe a jejího znovuzrození po dvouleté památkové obnově... Brněnská vila manželů Grety a Fritze Tugendhatových z let 1929–1930, navržená architektem Ludwigem Miesem van der Rohe, byla jako jediná památka moderní architektury v České republice zapsána na Seznam světového kulturního dědictví UNESCO. V letech 2010–2012 prošla vila Tugendhat i s přilehlou zahradou památkovou obnovou, při níž byla uvedena do autentické podoby z roku 1930. Dokudrama – dokumentární film s hranými scénami – režiséra Rudolfa Chudoby sleduje osudy slavného domu ve třech liniích. První je příběhem rodiny vzdělaných a zámožných stavebníků, který kopíruje historické drama 20. století. Druhý příběh se týká samotné vily, jejího autora a dobové umělecké atmosféry. Třetí realistická linie pozoruje důslednou a detailní památkovou obnovu, díky níž získal tento architektonický klenot znovu svůj původní lesk. (Česká televize)
(více)Recenze (12)
Film, na kterém oceňuji především historické pohledy na vilu a rodinu Tugendhatových. Za tohle by si autoři zasloužili více než 3 hvězdičky, možná plných pět. Slabinu vidím ale v tom, že prakticky není zmíněn osud vily po druhé světové válce a nelíbila se mně kamera, zabírající vystupující osoby (dcery Tugendhatových apod.) z nezvyklého pohledu. Možná to měl být záměr, ale pak jsem jej nepochopil. Mně tento způsob zachycení docela rušil. Takže výsledkem toho jsou 3 hvězdy. Bez ohledu na tuto skutečnost je to ale film, který si shlednutí určitě zaslouží. ()
Výborný dokument, kde musím vytknout akorát ty zbytečné vstupy s herci. Nejsem milovníkem moderní architektury, ale vila Tugendhat je výjimka, o které čtu, obdivuji prostornost a vyjímečnost a možnost vidět ji naživo (již po rekonstrukci) pro mě byl zážitek který si ponesu celý život. Ze tří českých dokumentů je tento nejpřínosnější a pokud vás vila zajímá doporučuji jej, více však ale osobní návštěvu vily. Protože jak řekl architekt L.Hilberseimer : "Žádná fotografie tohoto domu nemůže sprostředkovat správný dojem. Člověk se musí v tomto domě pohybovat, jeho rytmus je jako hudba." ()
Nesnášim ty rádoby autentický záběry, který působí směšně a jak pěst na voko. Stále dokola opakující se klavírní melodie (to tam nemohli dát aspoň tři?) a naprosté vynechání co se dělo s vilou v druhé polovině dvacátýho století. Scházelo mi víc informací o vile po technické stránce. Prostě nelíbilo. ()
Byla jsem unešena. Tento dokument o skvostu moderní architektury jménem Tugendhat byl brilantní. Výborně skloubil záběry z rekonstrukce domu s těmi ze znovuotevření a obnovení ještě se záběry herců, jak tam tehdy Tugendhatové asi žili. Mimo záběry rodiny v letech 1930-38 dodávaly autentičnosti zadost i povídání sester manželů Tugendhatových, o tom, co jim vyprávěla maminka a jedna, co zde i zčásti zažila. Musí se uznat že manželé na tehdejší dobu byli opravu odvážní zvláště pak Greta, že si takovýto dům nechali postavit hned naproti domu jejích rodičů, jež byl stylem někde o poznání více historický - hodně dekorativnosti, ornamentálnosti, přeplněné pokoje historizujícími předměty...a Greta? Ta si nechala vybudovat jen přes zahradu tento vzdušný, prosluněný, jednoduchý, z kvalitních materiálů ovšem s důležitými detaily a vymyšlenými mechanismy (například o tom zasouvání oken jsem neměla ani páru a jako páni, to bylo vážně důmyslné) a těžko říct prázdný spíše strohý nebo možná trochu minimalisticky vybavený dům. Dokument nás tedy provedl nejen tím, jak se tu žilo, a co se s domem dělo po imigraci Tugendhatových, ale taky každým koutem a detaily a mechanismy, které z tohoto domu udělaly právě památku UNESCO. Někdy bych se tam chtěla na vlastní oči podívat, nejen proto, že umění studuji a měla bych o tom vědět co nejvíce, ale protože bych tu krásu chtěla sama ocenit na vlastní oči. ()
A potom, že kámen nedokáže „dýchat resp. mluvit“. Tyhle zdi by mohly vyprávět a jsou toho jasným důkazem. Oživlá historie tehdejší (před)válečné doby spjaté s tímto domem, rodinou Tugendhatových, (která jej nechala roku 1928 navrhnout a na jejíž samotnou realizaci dohlížel) německý(m) architekt(kem) Ludwig(em) Miese(m) van den Rohe, až po současnost, tj. její rozsáhlou, velmi nákladnou (156mil. korun) (znovu)rekonstrukci z let 2010-2012, (první proběhla v 80-tých letech, kdy byla také následně (2001) zapsána na seznam světového kulturního dědictví pod hlavičkou Unesco). Jedná se o nejvýznamnější dílo (spolu s německým paviloném v Barceloně) tohoto německého architekta, tj. stavbu, která (bez přehánění) určila nová měřítka (směr) moderního bydlení a patří k základ. pilířům svět. moderní architektury-funkcionalismu. Přiznávám, jedná se o mojí srdeční záležitost, takže hodnocení bude čistě subjektivní, ale nenechte se (z)mást, kvalita samotného dokumentu (resp. dokudrama) je nesporná a zcela určitě má co nabídnout i „nezainteresovanému“ divákovi. P.s. čistě pro zajímavost: za 2. sv.války vilu využíval letecký konstruktér a průmyslník Willy Messerschmitt ()
Galerie (6)
Photo © Česká televize / Radomír Geyer
![Osud jménem Tugendhat - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/036/680/36680683_ff8c9b.jpg)
Reklama