![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/161/272/161272597_3c23e2.jpg)
Režie:
Václav GajerScénář:
Ota HofmanKamera:
Jiří VojtaHudba:
Evžen IllínHrají:
Michal Koblic, Antonie Hegerlíková, Elo Romančík, Zora Rozsypalová, Václav Lohniský, Jaroslava Tvrzníková, Marcela Martínková, Petr Kostka (více)Obsahy(1)
Desetiletý Martin chodí ve škole na náboženství a v kostele pokaždé ministruje. Takové je přání jeho matky Anči, bigotní věřící. Martin se však na každém kroku setkává s pokrytectvím, a tak začne pochybovat, že Bůh existuje. Jeho starší bratr Eda beztrestně krade otci peníze, otec zase rozkrádá materiál z družstevní stavby, a dokonce i Martinův nejlepší kamarád Kovajs bez zábran "hřeší". Farář Hornof se různými způsoby snaží udržet si vliv na své ovečky, ale v tom mu kladou překážky lidé s "pokrokovým" socialistickým smýšlením. Když Martinovi uhynou jeho milovaní angorští králíci, kteří přece nikomu nic zlého neudělali, má chlapec v otázce víry jasno. Rozhodne se vstoupit do pionýrské organizace. Zbývá jen utajit to před matkou...
Český film scenáristy Oty Hofmana a režiséra Václava Gajera je zaměřen proti náboženské bigotnosti. Téma, které samozřejmě vyhovovalo ideologickým doktrínám východoevropských zemí, však autoři zprostředkovali dětským pohledem. Tragické vyznění filmu museli tvůrci dodatečně zmírnit: Martin měl původně zemřít na zápal plic, zatímco v definitivní verzi se celý prostydlý schovává v kůlně.
Vedle vynikajícího Michala Koblice (Martin) se ve vedlejší roli spolužáka Pišty objevil Martin Švehla, tehdy populární dětský herec a dnešní ředitel úseku vnějších vztahů ČT.
(oficiální text distributora)
Recenze (17)
Rozhodně dobový průměr, tendence se dá zde nějak zkousnout. Je to spíše dvojsmyslný snímek, nad poplatnou linií se dá přivřít oko (ti, co mají jen jedno a zrovna ne to levé dají zaručeně odpad!). Učitelka byla sice svině, ale i tak nebyla kladnou hrdinkou, jako tomu tehdy bývalo - tedy režisér se dokázal vyvarovat černobílosti postav a tím tento film přiblížil uvěřitelnosti. ()
Film plný křesťanského kázání, víry v boha, ideologiemi ,,vědeckého světového názoru"a katolictví, ministranství, nepotrestaného pokrytectví, farizejství, přetvářky, tehdejších socialistických pravověrných hesel doby a bohužel také zlodějny a lži jak jinak. Aneb komu čemu má věřit desetiletý chlapec Martin Čermák? Faráři, učitelce, bigotní matce nebo slabošskému otcovi, kterému dokonce musí pomáhat i při krádeži? A toho otce u něj výše jmenované věci odhaluje boužel také! Jinak sám o sobě film jako celek nic moc. Těžko se nato píše nějaký rozmanitější a ucelenější komentář. Musí se to vidět. Z herců mě snad dokázal oslovit jen Václav Lohninský v roli faráře Hornofa. Ve filmu například vidíme prvomájový průvod, nebo smrt milovaných Martinových angorských králíků. Jedna hvězda za Václava Lohninského a ta druhá za vkusně trefné (largo ze Symfonie č.9 e moll /Z nového světa/). Ve své době určitě velice polemický film plný zmatků dětí a mladých ldí, jejichž charakter v tehdejší splečnosti deformuje minimálně dvojí výchova a rovněž dvojí morálka (rodiny a školy). ()
FILM BYL NATOČEN MLÁDEŽNICKÝM ŠTÁBEM STUDIA BARRANDOV, chlubí se úvodní titulky. Ženich (Kostka) pronese na komunistu dosti protichůdnou větu: „Za rok mi tady budou učit mý dítě Otčenáš. Pane Bože!“ Školák, který chodí na „nábíčko“ jen z donucení, vykřikne na faráře: „Zabili jste Jana Husa.“ – že mu tak leží na srdci zrovna katolický kněz, věřící člověk. Farář odpoví: „Já nikoho nezabil.“ Použití této mediální postavy mě nepřekvapuje. Parta dětí: „Sem nelez mezi pionýry!“ Zkrat vyšinutého otce jsem nepochopil. Nejdřív dá klukovi králíky a pak ho seřeže. Jinak se k němu totiž chová hezky. 32:45 – zpověď „svatá“ – nemá s křesťanstvím nic společného. Nikde v Bibli o ní není zmínka. Člověk by se měl zpovídat ze svých hříchů přímo Bohu prostřednictvím Ježíše Krista a ne jinému hříšníkovi – zde farář. Školák v kostele na faráře: „Lidi si vymysleli Boha, aby se nebáli.“ „Tak se to teď učí.“, odpoví farář. Chlapec se nedá: „Udělali jsme si kroužek pravdy. S pionýrama. Jsme astronauti.“ „Pomodli se Zdrávas Maria.“ – to je modloslužba, modlitba k mrtvému člověku. Člověk by se měl modlit pouze k Bohu prostřednictvím našeho Pána Ježíše Krista, který zemřel za naše hříchy, jak správně říká farář v podání Lohninského. Katolická církev to je babylonský mysticismus, který má křesťanskou pouze nálepku. „Pomodli se třikrát Otčenáš a třikrát Zdrávas Maria.“ – tak za prvé: zednářský kód 33. Za druhé: modloslužba. Za třetí: porušení Biblického přikázání Matouš 6:7-8 A když se modlíte, neopakujte zbytečně jako národy, protože ty si myslí, že když budou hodně mluvit, budou vyslyšeny; Nedělejte to tedy jako ony, neboť Bůh, váš Otec, ví, co potřebujete, dříve než ho požádáte. Matka správně: „Já jim dám astronauty! “ Z věřící matky je záměrně udělána sadistka: „To ti rači šlápnu na krk, pamatuj si to!“ 38:07 – hrkače. Tak to budou asi Velikonoce. Prý nejdůležitější křesťanský svátek. Ve skutečnosti pohanská oslava jara a sexu. Kluci hrkají přímo v kostele. Celkem komedie. 39:11 – již poněkolikáté vyplazování jazyku = hadí symbolika. Had - Satan. 40. minuta – „svaté přijímání“ – katolický magický rituál, podle kterého se prý kousek chleba přemění v Boha Všemohoucího Ježíše Krista. 42. minuta – „poslední pomazání“ – další katolický rituál, tentokrát v latině, aby tomu nikdo nerozuměl. S kartičkami, soškami a dalšími amulety. Čistě pohanská záležitost. 46:51 – Krucifix – zobrazování mrtvého Ježíše Krista je ohavnost. Malý chlapec vynadá samotnému Pánu Bohu, že mu chcípli králíci. „Stejně nevěřim, že seš.“ Ale říká to jenom sošce, kusu dřeva. Ve svém srdci snad dál věří. Svazák na malého chlapce, čerstvého pionýra: „Blahopřeju, soudruhu.“ Kluk skoro omdlí. „Já chci bejt astronautem.“ 1:00:49 „SLÁVA MAJORU GAGARINOVI“ Těžká propaganda. Gagarin = lhář. Nikdy nebyl ve vesmíru. Nikdo nikdy nebyl ve vesmíru. Důvěřivé masy oslavují podvodníka. 61. minuta – zase raketa 1:06:04 – růženec. Katolický amulet, který nemá s křesťanstvím nic společného, opět viz Matouš 6:7. Učitelka chodí po chalupách a asi přesvědčuje věřící, že by neměly věřit v Boha, ale spíše popřemýšlet o náboženství zvaném scientismus. „Kroužek pravdy“ si vystřihuje věci z novin. „Je tam všechno: o družici…“ – takže politika, propaganda, samé lži. Naprosto debilní vyústění filmu. – spoiler – Mladí filmaři již odmítají jednat s křesťany v rukavičkách a nasazují těžký kalibr. Malý chlapec kvůli tomu, že jeho maminka věří v Pána Boha, již nechce dále žít a rozhoduje se spáchat sebevraždu. Symbolika: 17:09 – raketa připomínající snad i něco jinýho (samozřejmě záměr). V čase 5:24 – už po třetí slyšíme „Ježíš“. A proč, mladí filmaři? 20. minuta – model rakety lítá podobně jako ty větší, „skutečné“. Nejdřív nahoru a pak obloučkem hezky dolů k zemi. Zednářská symbolika: 21:35 – svatozáře. Svatozář = pohanské uctívání Slunce. () (méně) (více)
Film si plně zaslouží maximálního hodnocení. Velice dobře si pamatuji na tu dobu a problémy, které měly děti některých rodičů, kteří kvůli své víře v boha odmítali dětem dopřát účast v pionýrské organizaci. Film začíná sňatkem na MNV následovaný církevním obřadem. Pro lásku je člověk ochoten oběti ponížení. V téže situaci, v níž byl Petr Kostka, jsem se kdysi ocitl i já - a byl to pro mne okamžik nejhoršího ponížení, za něž se stydím po celý život. Novomanželé to vyřešili správněji, jediným řešením byl únik z prostředí fanatické tchyně a její sestry, které zasvětily veškeré své konání víře v boha. Pak už to je více o dětech. Socialistická škola se snažila vymýtit nesmyslné náboženské povídačky, ano, základem vzdělání byl vědecký světový názor. Zvláště v prostředí silně katolického moravského venkova, kde se tento film odehrával, se to po celých 40 let příliš nedařilo. Je zde velmi dobře ukázán rozpor mezi výchovou ve škole a v rodině. Tento rozpor je nejlépe vidět ve scéně z 1. máje, kde vedle zpěvu z kostela zní z ampliónu píseň "Bez chleba nejde jíst". Na jedné staré, ,překonané, na druhé to nové, co mělo učinit člověka šťastným... ()
Někdo by mohl film označit za tendenční, ale situace na vesnicích padesátých a šedesátých let taková skutečně byla. A přesto život takový jako v tomto snímku nebyl (není a nikdy nebude). Naštěstí, protože asi bych nechtěl exisotvat ve světě, kde se jde od vypjatého okamžiku k druhému, od tragédie k druhé a všechno je sevřeno depresívním zarámováním bez jediného odlehčení. Pokud někdo má dojem, že v dětském světě to funguje tak, že se za celý děj (!) snad jediné dítě ani nezasměje, pak se tímto filmem pokochá. Ostatní ať se raději podívají na něco normálnějšího. ()
Zajímavosti (2)
- Natáčelo se v Prachaticích a v obci Lažiště v Jižních Čechách. (sator)
- V původní verzi se Martin (Michal Koblic) uštvaný pokrytectvím světa dospělých vrhne do prudké vody pod jezem a utopí se. Na velkém pohřbu, kterého se zúčastní celá vesnice, není žádný ministrant, protože kluci dodrželi svoji přísahu a všichni spolužáci přijdou v pionýrském kroji. Při zkušební projekci byl tento tragický konec diváky odmítnut, a režisér proto dotočil novou verzi, ve které se Martin zachrání a promočený a vystrašený se schová do kůlny. Původní verze se nedochovala v žádném filmovém materiálu. (lausik)
Reklama