![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/161/272/161272597_3c23e2.jpg)
Režie:
Václav GajerScénář:
Ota HofmanKamera:
Jiří VojtaHudba:
Evžen IllínHrají:
Michal Koblic, Antonie Hegerlíková, Elo Romančík, Zora Rozsypalová, Václav Lohniský, Jaroslava Tvrzníková, Marcela Martínková, Petr Kostka (více)Obsahy(1)
Desetiletý Martin chodí ve škole na náboženství a v kostele pokaždé ministruje. Takové je přání jeho matky Anči, bigotní věřící. Martin se však na každém kroku setkává s pokrytectvím, a tak začne pochybovat, že Bůh existuje. Jeho starší bratr Eda beztrestně krade otci peníze, otec zase rozkrádá materiál z družstevní stavby, a dokonce i Martinův nejlepší kamarád Kovajs bez zábran "hřeší". Farář Hornof se různými způsoby snaží udržet si vliv na své ovečky, ale v tom mu kladou překážky lidé s "pokrokovým" socialistickým smýšlením. Když Martinovi uhynou jeho milovaní angorští králíci, kteří přece nikomu nic zlého neudělali, má chlapec v otázce víry jasno. Rozhodne se vstoupit do pionýrské organizace. Zbývá jen utajit to před matkou...
Český film scenáristy Oty Hofmana a režiséra Václava Gajera je zaměřen proti náboženské bigotnosti. Téma, které samozřejmě vyhovovalo ideologickým doktrínám východoevropských zemí, však autoři zprostředkovali dětským pohledem. Tragické vyznění filmu museli tvůrci dodatečně zmírnit: Martin měl původně zemřít na zápal plic, zatímco v definitivní verzi se celý prostydlý schovává v kůlně.
Vedle vynikajícího Michala Koblice (Martin) se ve vedlejší roli spolužáka Pišty objevil Martin Švehla, tehdy populární dětský herec a dnešní ředitel úseku vnějších vztahů ČT.
(oficiální text distributora)
Recenze (17)
Nemyslím že autorům šlo o to nějak prvoplánově šlapat po náboženství, ono mezi pionýrem a náboženstvím (I když taková zpověď má dost co do sebe...pokud si ji farář nechá pro sebe...) velké rozdíly nebudou...Spíše je to o zmatku dítěte ze světa kde zdánlivě chybí spravedlnost a kde slyší něco jiného doma a něco ve škole... Natáčelo se v Prachaticích a v obci Lažiště v Jižních Čechách... ()
Rozhodně dobový průměr, tendence se dá zde nějak zkousnout. Je to spíše dvojsmyslný snímek, nad poplatnou linií se dá přivřít oko (ti, co mají jen jedno a zrovna ne to levé dají zaručeně odpad!). Učitelka byla sice svině, ale i tak nebyla kladnou hrdinkou, jako tomu tehdy bývalo - tedy režisér se dokázal vyvarovat černobílosti postav a tím tento film přiblížil uvěřitelnosti. ()
Celej film se tak nějak divně poeticky a zdlouhavě vleče, nic pořádnýho se vlastně neděje a když už, tak jde o to, jak zlí fanatičtí pámbíčkáři jedujou ubohého malého chlapce, který chce být kosmonautem a pionýrem a umí odcitovat báseň padesát veršů o Leninovi s plamenem v oku a vzletným projevem. Za zmínku stojí jedině výkon malýho Martina a jeho dramatické herectví. Scénář by potřeboval trošku zrychlit a zaktualizovat, protože tyto problémy jsou dnes již dávno zapomenuté. Všichni věřící jsou tu hezky propagandisticky zobrazení jako naprostí fanatici neštítící se i zabít svý dítě, když nevěří jako oni. Jedinými opravdu uvědomělými lidmi jsou učitelka a vedoucí pionýra, přesto ať už ta nebo ta strana, obojí by se dalo přirovnat k určitému malému hitlerjugend. Konec je tak nečekanej a do ztracena vyznívající, že jsem ho prostě minul. ()
Zajimava dobova konfrontace nabozenstvi a socialismu, v niz se pohybuje desetilety Martin. Ackoliv film neni prilis dejove kompaktni, tak ma dost silnych momentu, pro ktere se oplati pockat. Velmi dobra kamera Jiriho Vojty a z hercu me nejvice zaujal vyborny Vaclav Lohnisky v roli farare Hornofa. Urcite jeden z lepsich filmu Vaclava Gajera. ()
Film si plně zaslouží maximálního hodnocení. Velice dobře si pamatuji na tu dobu a problémy, které měly děti některých rodičů, kteří kvůli své víře v boha odmítali dětem dopřát účast v pionýrské organizaci. Film začíná sňatkem na MNV následovaný církevním obřadem. Pro lásku je člověk ochoten oběti ponížení. V téže situaci, v níž byl Petr Kostka, jsem se kdysi ocitl i já - a byl to pro mne okamžik nejhoršího ponížení, za něž se stydím po celý život. Novomanželé to vyřešili správněji, jediným řešením byl únik z prostředí fanatické tchyně a její sestry, které zasvětily veškeré své konání víře v boha. Pak už to je více o dětech. Socialistická škola se snažila vymýtit nesmyslné náboženské povídačky, ano, základem vzdělání byl vědecký světový názor. Zvláště v prostředí silně katolického moravského venkova, kde se tento film odehrával, se to po celých 40 let příliš nedařilo. Je zde velmi dobře ukázán rozpor mezi výchovou ve škole a v rodině. Tento rozpor je nejlépe vidět ve scéně z 1. máje, kde vedle zpěvu z kostela zní z ampliónu píseň "Bez chleba nejde jíst". Na jedné staré, ,překonané, na druhé to nové, co mělo učinit člověka šťastným... ()
Zajímavosti (2)
- Natáčelo se v Prachaticích a v obci Lažiště v Jižních Čechách. (sator)
- V původní verzi se Martin (Michal Koblic) uštvaný pokrytectvím světa dospělých vrhne do prudké vody pod jezem a utopí se. Na velkém pohřbu, kterého se zúčastní celá vesnice, není žádný ministrant, protože kluci dodrželi svoji přísahu a všichni spolužáci přijdou v pionýrském kroji. Při zkušební projekci byl tento tragický konec diváky odmítnut, a režisér proto dotočil novou verzi, ve které se Martin zachrání a promočený a vystrašený se schová do kůlny. Původní verze se nedochovala v žádném filmovém materiálu. (lausik)
Reklama