Režie:
Takaši JamazakiKamera:
Kózó ŠibasakiHudba:
Naoki SatóHrají:
Haruma Miura, Mao Inoue, Kazue Fukiiši, Isao Nacujagi, Hirofumi Arai, Džun Fubuki, Min Tanaka, Ippei Sasaki, Júki Furukawa, Šóta Sometani, Júja Endó (více)Obsahy(1)
Saeki Kentaró pořád ne a ne udělat přijímací zkoušky na práva, a tak netuší, co dál dělat. Má starší sestru Keiko, která je spisovatelkou na volné noze. Ti dva spolu začnou pátrat po informacích o jejich dědečkovi Mijabem Kjúzóovi, který patřil ke speciální jednotce během 2. světové války. Byl to člověk, který se bál smrti a lpěl na životě, tak proč dobrovolně vstoupil ke speciálním jednotkám? Krok za krokem Kentaró a Keiko odhalují pravdu, která byla 60 let pohřbená. (Zíza)
(více)Recenze (23)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $82,879,386▐ technická stránka na výbornú, dejovo to zo začiatku až tak neberie ale keď sa v druhej polovici lepšie človek rozkuká vznikne nakoniec z toho dosť pôsobivá dráma, nevýhoda troška som sa strácal v tvárach tých Japoncov /70%/ ()
Po zhlédnutí nechápu, proč byl film tolik osočován, že je to propaganda a že chválí válku a speciální jednotky (na Západě známé pod kamikaze). Vůbec to tak nepůsobí. Naopak. Nejslabší linie je ta Harumy, jakmile je na scéně s někým zkušenějším, například s Fukiiši Kazueí, tak mu to jde, ale jak to má táhnout sám, už to trochu vázne. Naopak všechny scény z minulosti a všichni herci, kteří v nich hráli, byli výteční. Film mě několikrát dohnal k slzám, ale poslední dobou to dokáže kdeco… Určitě to stojí za zhlédnutí a nenechte se ovlivnit názory druhých a vytvořte si na to ten vlastní. Propaganda a popírání útrap za 2. světové to prostě není, ale samozřejmě to je můj úhel pohledu. Okada Džun-iči byl výborný, ani se mi nechce věřit, že v něm něco takového je. V podstatě bych teď už film jen mohla chválit, až na lehce delší stopáž. Není to tak hrozné, ale pro někoho, kdo je zvyklý sledovat převážně jen seriály o maximální délce hodina na díl, je to sem tam na zastavení a udělání si „komerční přestávky“. Jedinou věc hodnotím negativně a to na úplném konci scénu na mostu s Harumou. To bylo opravdu strašný. Ale jinak je to velmi nadprůměrný film, jak z příběhového, tak technického hlediska (ačkoliv speciální efekty jsou v několika scénách trochu slabší), rozhodně řemeslně dobře uchopené a zvládnuté. Nebráním se si to dá v budoucnu ještě jedou – už jen pro Okadu, Sometaniho a Inoue Mao. ()
Je to dosť dobrá vojnovo ladená dráma. Má celkom dobrý príbeh o mladíkovi, ktorý sa na pohrebe svojej starej mamy dozvie, že mala ešte prvého manžela, o ktorom doteraz vôbec nevedel a keďže sa tiež dozvie, že bol pilotom počas druhej svetovej vojny, ktorý síce vďaka svojim schopnostiam patril medzi najlepších, ale zároveň bol zbabelcom, rozhodne sa o ňom zistiť pravdu. Spolu so svojou staršou sestrou začne navštevovať mužov, ktorí s ním bojovali a postupne odkrýva celú pravdu o jeho skutočnom prístupe k vojne, životu a rodine. Spracovanie sa mi páči, dej je rozdelený na dve línie, súčasná s mladíkom odhaľujúcom pravdu a minulá už so samotným pilotom počas vojny. Tá súčasná síce je pomerne zbytočná, aj tak sa takmer všetko dôležité divák dozvie práve z tej minulej, ale zase tiež má svoju hodnotu a našťastie vôbec nenudí. No hlavnú pochvalu si rozhodne zaslúži práve línia z minulosti, ktorá sa skutočne vydarila. Táto tématika japonských pilotov počas druhej svetovej vojny, či už v tom úspešnejšom období, ale hlavne tom v beznádejnom, kedy už idú do popredia samovražedné lety je nadmieru zaujímavá a tu je jej potenciál využitý takmer na plno, za čo môže aj ten kontrast medzi hlavným hrdinom, ktorý sa snaží správať čo najracionálnejšie, pričom to jeho vnímanie celej situácie behom tohto obdobia je výborne zvládnuté a celkovým systémom a navyše to ani nie je tak priamočiare, ako som očakával, ale ešte to osvieži viacero zaujímavých línií, takže tu sa je stále na čo pozerať. Spokojný som aj po stránke akcie, vzhľadom na to, že toto je v prvom rade dráma je jej pomerne dosť a síce tie počiatočné ma aj kvôli slabšiemu technickému prevedeniu ešte až tak moc nezaujali, ale neskôr sa už podstatne vylepšia. A síce sa tu nedá vybrať nejaká výrazná sekvencia, ktorá by samostatne stála za väčšiu pozornosť, ale aj tak sú všetky tie letecké súboje alebo strety s námorníctvom dostatočne zaujímavé a páčilo sa mi to. S hereckým obsadením som spokojný, chválim ho hlavne v prípade línie z minulosti, kde poteší charizmatický hlavný hrdina a plno výborných vedľajších postáv, či už jeho manželka, ale aj z letectva. No ani pri línii z minulosti si nemôžem moc sťažovať, mladík je bez väčších problémov, ale skôr ma bavila jeho sestra a nesklamú ani postavy pilotov po dlhých rokoch. Réžia a technická stránka sú na tom dosť dobre, až na niektoré slabšie efekty sa vizuálna stránka vydarila, ale väčšinou to funguje aj v dramatickej rovine, takže pre potreby filmu nemám väčší problém. Týchto japonských drám z vojnového obdobia vyšlo za posledné roky niekoľko a táto patrí medzi tie lepšie, príjemný film a keby dostala väčší priestor línia z minulosti na úkor tej súčasnej, bol by som ešte spokojnejší. 77% ()
Japonský Tmavomodrý svět, který se po vynikající (sympaticky podvratné, protiválečné a humánní) první polovině zlomí v nacionalistické melodrama nabubřele oslavující ty pravé staromilské japonské hodnoty. Což by nemuselo nutně vadit, kdyby to nebylo umocněno ad absurdum lacině apelující linií ze současnosti (předfinální scéna přeletu je ve své prvoplánové směšnosti čiročiré zlo), potácející se odnikud nikam skrze dějový oblouk, u kterého je od samého počátku jasné kudy, jak, k čemu i komu to celé směřuje a přitom je této lince nepochopitelně věnováno snad ještě více prostoru než oněm nepoměrně zajímavějším druhoválečným segmentům. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (2)
- Autorem eponymní literární novely, kterou čtenářům v roce 2004 představilo knižní nakladatelství Ohta Publishing Company, je japonský novelista Naoki Hyakuta. (Conspi)
Tak dnes jsem díky jirijostovi měl možnost vidět tuhle záležitost, čímž mu ještě jednou děkuji za echo ! .-) Film se odehrává v současném Japonsku, moderní demokratické zemi, kde mladí mají své starosti a nějaká imperiální válka o suroviny v níž bojovali a umírali jejich dědové je pro ně vzdálená a cizí. Vnuk se na pohřbu babičky náhodou dozví, že jeho děd který zahynul v roce 1945 byl pilotem u jednotky kamikaze. A tak se vydá hledat doposud žijící letce z jeho jednotky aby jim něco o dědečkovi pověděli. Pár jich skutečně najde a většina z nich mu poví, že byl zbabělcem, který se vyhýbal boji... Vnuk je zmaten, ale pátrá dál a jak pátrá odvíjí se druhá dějová liniie počínající rokem 1941 a náletem na americkou námořní základnu na Hawai, přes Midway, Šalamounovy ostrovy, Mariany, Okinawu až po poslední dny Japonska, kdy se věřilo že sebevražední piloti zastaví americké invazní svazy blížícíc se ke břehům Nipponu. Už tady jsem měl trochu problém, protože hlavní hrdina se skutečně zdráhal bojovat a neustále zdůrazňoval, že musí žít pro svoji ženu a dceru. Ok, jistě každý Japík nebyl militantním fanatikem a mohl mít podobné tužby zvlášť na konci války, kdy bylo jasné, ža americký orel brzy roztáhne své perutě i nad Japonskem. Jenže kladu si otázku. Co takový a takto smýšlející člověk dělal u námořního letectva a jak to že jej jako zrádce okamžitě nesebrala a nepopravila japonská vojenská policie kempeitai. Kdo o tomto období něco ví, ví také že než se z vojáka stal hotový pilot, prošel si peklem. Nemluvím o tvrdém výcviku ale o bití a fyzických trestech... Každý jedinec byl v zárodku zlomen, zničen a přetaven ve zbraň, která slepě přejímala rozkazy. Nikdo nad nimi neuvažoval a nikdo neříkal - ale... Další co mi na filmu vadilo byl fakt, že Japonci se soustředí na své vojáky, které prezentují jako oběti. Piloty kamikaze pak dokonce jako zbytečné oběti... Nikde se nezmiňují o tom, že zejména japonské letectvo bylo nástrojem strašného teroru v celém Tichomoří. Jistě, když vidím všechna ta Zera, srdce mé plesá, ale film se snaží mít i filozofický až protiválečný rozměr, což mi od okupantů přijde pokrytecké. Dějová linie válečná a soudobá se neustále prolíná, přičemž hlavně ta soudobá je dost melodramatická. Herci bohužel hrají afektovaně zejména Haruma Miura, což je další věc co film sráží. Mně osobně vyhovovala ta válečná linie kde nám tvůrci nabídli nejeden skvostný vzdušný souboj (mohlo jich být ale skara více!..), kde díky dnešním počítačovým možnostem dostane nejeden letecký fanda orgasmus. Uvidíme souboj Zer s Devastatory, Dauntlessy, Lightningy, Mustangy, Hellcaty a kolem toho všeho se mihne i pár B17. Nebudu lhát, tady jsem si chrochtal pod vousy. --- Film bych přirovnal k filmu: Rengô kantai shirei chôkan: Yamamoto Isoroku , ale nemělo to úplně jeho kvalit. Zejména ta soudobá ,,ubrečená'' linie mi tam dost vadila. Tohle je prostě další film oprašující dávné hrdiny mladé generaci Japonců. Ukazuje jim jak trpěli, jak bránili vlast, ale více jim neřekne což koresponduje se skutečností, že se Japonsko dodnes i přes četné žádosti neomluvilo za zvěrtsva páchaná jeho vojáky v okupovaných zemích... Za to téma a ty letadla dávám za 4 ale je to o fous. Ten závěrečný průlet do filmu fakt nepatřil, v tom s DaVIDEM´82 plně souhlasím, jen sakra nevím proč mi při tom průletu Zera přeběhl mráz po zádech a naskočila husina.... ! * * * * () (méně) (více)