Režie:
Harald ReinlScénář:
Norbert JacquesKamera:
Ernst W. KalinkeHudba:
Peter SandloffHrají:
Lex Barker, Karin Dor, Siegfried Lowitz, Wolfgang Preiss, Werner Peters, Carl de Vogt, Georg Thomalla, Walo Lüönd, Gert Günther Hoffmann, Rudolf Fernau (více)Recenze (5)
Asi nejlepší díl ze série natočené v 60 letech. Lex Barker je opět na stopě šíleného doktora Mabuse, což mu přirozeně opět komisař nevěří. Ženu v ohrožení, Liane, si zde tentokrát zahrála krásná Karin Dorová, která samozřejmě padne nakonec do rukou zločinců. Nápad s neviditelností je fajn a dodává snímku mysteriózní rozměr, který ještě posílí část na starobylém zámku. Nechybí honičky, pronásledování, pasti a funkční gilotina. A mrtvol, těch je směrem ke konci nepočítaně... dnes ocení nejspíš jen fanoušci a sběratelé. ()
Pri divadelnom predstavení si jeden muž všimne neviditeľnú postavu ( vidíme pohybovať sa divadelný ďalekohľad, posúvanie stoličky a otvorenie dverí z lóže ) a rozhodne sa ju sledovať. Je však zastrelený... Vyšetrovanie sa ujíma komisár Brahm ( Siegfried Lowitz ) a na pomoc prichádza americký tajný agent Joe Como ( Lex Barker ). Po tretíkrát sa diváci ocitli v neviditeľných pazúroch dr. Mabuseho, tajomného zločinca. Tvorcom patrí vďaka, že si stále držia svoju dramaturgickú líniu ( prezradzovať ju by bolo spoilerovaním ). ()
Týmto dielom, sa divákom dostalo zatiaľ najfantastickejšieho dobrodružstva s Dr. Mabusem. Neviditeľní muži rozhodne nepatria do krimi žánru, ale tajuplnosť série ostala zachovaná. Lex Barker ako tajný agent, sa môže opäť vrhnúť do ´´Neviditeľných pazúrov Dr. Mabuseho´´. ()
No, už ten název Neviditelné spáry dra Mabuseho je pěkně starosvětsky senzační. Zde zub času a dobová naivita přidaly filmu na zábavnosti podobné té, jakou se vyznačují příběhy s Leonem Cliftonem či Nickem Carterem. Kdo neoblibuje sobě tuto notně pokleslou šestákovou romantiku, bude se nudit. Ústřední ztepilý pár Lex Barker & Karin Dor (již zanedlouho známí jako Old Shatterhand a Rybanna) jsou jistě ozdobou tohoto šlaku. ()
Méně mrtvol, více duchařiny a mnohem více prostoru pro fešáckého agenta Joea. Harald Reinl angažoval své dvorní herce pro další utkání s tajemným dr. Mabusem, který už si nehraje jen na Fantomase, ale i na Fantoma opery. Atmosféra není tak temná jako u předchozího dílu, ale z mého pohledu stačí pro zařazení do kategorie horror jeden jediný klaun. ()
Reklama