Režie:
Alexandr RouHudba:
Arkadij FilippenkoObsahy(1)
Klasická ruská rozprávka o dievčatku, ktoré pomôže zachrániť ríšu rozprávok pred vládou zrkadlových prízrakov. Oľa (Oľa Jukinová) je neposlušné dievčatko, ktoré vyrastá najmä u svojej babičky, pretože rodičia musia po celý deň pracovať. Jedného dňa na ňu prehovorí veľké zrkadlo, ktoré je zároveň bránou do rozprávkovej ríše za zrkadlom. Oľa vojde dnu a stretne sa so svojím zrkadlovým odrazom - Aľou. Na obe dievčatá odteraz čakajú nevšedné dobrodružstvá a predovšetkým záchrana veľkej rozprávkovej ríše, ktorú ohrozujú zrkadlové prízraky. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (39)
Tvorcovia by si pravdepodobne nikdy neboli priznali, že voľne spracovali svojskú sovietsku alternatívu na slávny Wizard of OZ či Alicu v krajine zázrakov. Ich svet je architektonicky solídne načrtnutý a nezaostávajú ani trikové kreácie. Lenže i keď sa od malých detičiek nečakajú herecké extravýkony, určitý štandard pre výsledný produkt musia odviesť. Horšie je, keď sa k nim pridajú starší kolegovia a z vysnenej rozprávky je razom polo-paródia. Polo-paródia, našťastie s krátkym trvaním. ()
Neviem, kto je viac nesympatický, či štyria kráľovskí záporáci alebo dvojičky v hlavných detských úlohách. Každpopádne trochu podivná Rouova rozprávka s lacným výchovným posolstvom, aj keď typické Rouvove znaky, aké poznáme z jeho ďalších rozprávok, tu prítomné sú - zvieratá, reverzné triky, zrýchlené pohyby, potvory od výmyslu sveta. Chýbajú ale vtipné hlášky a ani príbeh nie je ktoviečo. Našťastie, kratšia stopáž a dobrodružný dej sa starajú o to, že aspoň nuda na (krivé) zrkadlo nezaklope...väčšinou. A tunajší divák sa aspoň pousmeje, na čo sa dali nalákať deti v 60. rokoch v krajine, kde zajtra znamenalo včera - na lekvár a malinovku. ()
Původní ČST dabing jsem nesehnal (kavárenské svině z ČT09 ho odmítají odvysílat) a dabingem od Uranie jsem si nechtěl kazit požitek z filmu, proto jsem se rozhodl shlédnout jej s dabingem z Markízy a následně jsem našel i původní slovenský kinodabing. Výrazným pozitivem jsou zejména barvité kostýmy, masky i lokace, alegorické zobrazení postav, minimum zpívaných pasáží (obě jsou krátké a ta závěrečná Vlajka je povedená a správně budovatelská) a především roztomilá dvojčata Jukinovy, jimž sluší i pážecí uniforma. Zajímavá je též scéna, kdy se ti tři gauneři snaží vzájemně otrávit. Negativem jsou mnohé nedořešené a řádně neobjasněné situace, např. proč se po osvobození Hurda všichni padouši proměnili ve zvířata, jež představovala jejich jména pozpátku nebo poněkud urychlený závěr, jemuž předcházela zbytečně zdlouhavá pětiminutová honička v kočárech. Rovněž je nelogické, že Olja a Ajlo považují za přítele a riskují život pro někoho, koho zahlédly jen pár vteřin a prakticky nic o něm nevědí. Taktéž postrádám nějaké to rozloučení s Ajlou a návratem zpět, namísto toho hned po vítězné písni se Olja octne sama zpět ve svém bytě. Pohádka je každopádně nadprůměrná a i když má zjevné nedostatky, rozhodně nemám problém shlédnout ji opakovaně. Jelikož jsem nikdy dřív tuto pohádku neviděl, nemohla u mě zafungovat nostalgie, přesto zasloužené lepší 3 * uděluji filmu, čtvrtá hvězda je pro Olgu a Táňu (veliká škoda, že jim nebylo umožněno pokračovat v herecké kariéře). 80% ()
Čo ma na filme zaujalo ( dojalo ) je jeho premakaná výtvarná stránka. Výprava, kostýmy, masky, triky. Dokonca aj v úvodnej nerozprávkovej časti, mi prišiel byt hlavnej hrdinky ako niečo, čo nemá príliš korene v skutočnosti. V tomto boli teda rusáci majstri. V tomto prípade ale režisérovi Rouovi jeho trapkovský pohľad na tému neodpúšťam ( tak ako som to urobil pri legendárnom MRÁZIKOVI ). Je ťažké, aj na tak malej ploche, sledovať niečo, čo rozprávkový štýl rozmieľa na patetický humbuk. Videl som film s pôvodným SK dabingom ( 1964 ) a je to jedna z vecí, ktorá na hodnotení pridáva. ()
SLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: MARKÍZA = ?.?.20??, réžia slovenského znenia (Markíza 20??) = RÓBERT HORŇÁK+SLOVENSKÁ (obnovená) TELEVÍZNA PREMIÉRA: STV 2 = 27.3.2016, réžia slovenského znenia (ŠHF Bratislava Koliba 1964) = SVÄTOPLUK ŠABLATÚRA - Na STV odvysielané z pôvodnej a vynikajúco dochovanej kinokópie. Chvalabohu! (27.3.2016) ()
Galerie (24)
Zajímavosti (12)
- Představitelky hlavních rolí Olga Yukina a Tatyana Yukina role získali náhodou. Za celé léto, po které natáčení v roce 1963 probíhalo, dostala každá výplatu 80 rublů, měla zdarma jídlo a proplacenou cestu z Moskvy do Krima a zpět. (Dlee)
- Keďže sa natáčalo cez leto pri Jalte a pri mori a keďže rodina Jukina žila vo veľmi skromných pomeroch, bolo pre nich natáčanie ako skutočná rozprávka. Na Pobreží Jalty si dievčatá najskôr vyskúšali pochúťky, ktoré si nevedeli doma ani predstaviť. Bývali v pohodlných hoteloch, išli v pohodlných autách a cítili sa ako princezné. Natáčalo sa takmer tri mesiace a so začiatkom nového školského roka sa Olga Jukina (Oľa) a Taťjana Jukina (Aľo) museli vrátili domov. [Zdroj] (Raccoon.city)
- Aby během natáčení nedocházelo k záměnám se jmény, Ola Jukina dostala roli své jmenovkyně a Taťjana její odraz – Alo. (Kri-kri)
Reklama