Režie:
Søren Kragh-JacobsenKamera:
Dan LaustsenHudba:
Jacob GrothHrají:
Tomas Villum Jensen, Morten Buch Jørgensen, Bent Mejding, Helle Merete Sørensen, Nikolaj Lie Kaas, Christian Grønvall, Karl Miller Bille, Joachim Knop (více)Obsahy(1)
Parta výrostků ze soukromé střední školy se v době německé okupace Dánska baví tím, že si utahují z Němců. Jejich kousky se občas dostanou i na první stránky novin. Pak se k nim ale přidá Otto, který má důvod se mstít. A zprvu klukovská zábava se stává nebezpečnou hrou. Zčistajasna se ocitají ve válce. Sedm amatérů proti jedné z největších armád na světě. Své útočiště měli na půdě v kostele svatého Petra. Přátelství jim dalo sílu, aby se postavili proti autoritám - rodičům, učitelům, dánské policii i německým okupantům. Film dánského režiséra Sorena Kragh-Jacobsena, který vystudoval režii v Praze a který patří k signatářům manifestu Dogme 95, znamenal první dánskou filmovou cenu Bodil pro Nikolaje Lie Kaase za roli Otta. Jako zatím jediný dánský herec tuto cenu získal 3x dříve, než oslavil 30. narozeniny. Příběh byl inspirován skutečnými událostmi. (lenuse)
(více)Recenze (16)
Hošani se rádi s háknkrojcem na hlavě perou s háknkrojcařem v srdci. Co z toho vyplyne je každému jasné. Popravdě to ale žádný zásah do srdce není. Stačí se podívat na hodnocení, kdy člověk vidí většinou samé trojhvězdičkové hodnocení. Proč? Protože je film severský. Jenže severský film může být i NE-špatný, ale nudný a utahaný a to je přesně případ tohoto filmu. Leč to není časté, stále to možné je. ()
Nemělo to kvality Max Manuse či Plamene a Citronu. Fascinuje mne však již jen ten fakt, že si to ti hoši troufli. Němci zdatně robíjeli v okupovaných zemích nejednu odbojovou buňku za druhou. V těch byli často bývalí vojáci či dodatečně docvičovaní agenti... Parta chlapců i přes svůj zápal v tomto případě neměla šanci a že to celé musí nutně skončit průserem mi bylo jasné hned od začátku... Film rozhodně nepovažuji za špatný, jen mi moc nesedlo jeho pozvolné tempo. Chválím však každý takový počin připomínající odvahu a někdy snad i bláznovství normálních lidí, kteří se postavili mnohem většímu a silnějšímu nepříteli bez viditelné šance na úspěch. * * * ()
Tahle severská kombinace chlapeckého odboje proti nacismu s troškou té romantiky pro náctileté a hodně průměrným scénářem, byla na pováženou. Zvláště když tvorba ze Skandinávie patří k mým nejoblíbenějším. Tím nechci říct, že by byl tento film vyloženě špatnou podívanou – to vůbec ne. Ale označil bych jí spíše na můj vkus až moc „jalovou“. Zvláště když jsem očekával solidní atmosféru (která ovšem až na pár světlejších okamžiků jaksi pořád nepřicházela). Navíc se tu vyskytuje dost úsměvných a nepříliš realisticky natočených scén (momentů). Místo aby se tvůrci snažili navodit potřebnou tíživou atmosféru a napětí při záškodnických akcích, stalo se z toho jakési rodinné drama s příchutí trpké „komedie“, které se v klidu může vysílat i v dopoledních hodinách. Původně jsem chtěl dát hvězdy jen dvě, ale za tu pěknou blondýnku a slušný hudební doprovod ještě jednu přidám. Na víc jak průměrných 50% to však nevidím. ()
Víceméně bezzubý film o dánském antinacistickém partizánství v plenkách. Člověk by řekl, že na takovém námětu nelze nic moc zkazit a půjde vlastně o takový ten povinně-minimálně-čtyřhvězdičkový film, ale ono né. Režie jakoby neví co chce vlastně vyprávět, neumí navodit pocit, že tady už jde opravdu do tuhého a tak to po většinu času vlastně působí, že si ti kluci vlastně ani neuvědomují, že tohle už dávno není jen tak nějáká brnkačka, adrenalínová hra a idealistická klukovina. ()
Vzpomínky, které si pravděpodobně uchovám z tohohle poctivého, ale zároveň velmi postradatelného filmu: pivovarní siréna, nejneškodnější a nejbambulovatější nacisté od dob WHERE EAGLES DARE (1977) a moc šikovné noční záběry. Obecně, kamera je - spolu s filmovým průmyslem skoro nedotčenými reáliemi - pohříchu asi největší devizou "Chlapců", neb jako kovaný partizánský biják to spíše zklame. ()
Reklama