![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/143/061/143061579_2a7abd.jpg)
Scénář:
Júka AraiHudba:
Nobuko TodaHrají:
Honoka Miki, Júki Furukawa, Júki Jamada, Jódži Tanaka, Júga Aizawa, Nanami Fudžimoto, Riho Takada, Takaši Kašiwabara, Masaki Kadži, Kanna Mori, Aiko Sató (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Aihara Kotoko nepatří zrovna mezi nejchytřejší, ale to jí nezabrání v tom, aby vyznala lásku školnímu géniovi Iriemu Naokovi, který ji samozřejmě odmítne. Větší šok pro ni nastane, když na nový dům, do kterého se nastěhuje s otcem, dopadne malinký úlomek meteoritu, který ho totálně zničí. Nezbývá tedy nic jiného, než aby se nastěhovali k otcovu nejlepšímu příteli, otci Irie Naoka. (andiek05)
(více)Recenze (8)
Pamatuju si chvíle, když se seriál rozjížděl... týdně jsem si dávala po díle a bylo to krásné, protože mi to vždycky prozářilo den a já se culila jak sluníčko na hnoji. Pak začaly slabší díly (i tak od nich člověk dokázal odejít s pozitivním pocitem) a ještě dál začaly díly, u kterých by se cíťa za slzy stydět nemusel, pokud by se vžil do Kotoko, Kiníka i Naokiho. Pro mě tohle byla nejlepší verze InK. Proč? Nemohla ani tak za to hňupka Kotoko, ale držka Irie. Tenhle Irie byl živý. Byl to člověk a to an něm bylo krásné. Ačkoliv je spousta názorů, že byl chladný jako kus ledu (a dobře zahraný - s čímž souhlasím), nemyslím si, že by byl bez citu. Jen to skrýval a občas to vyplavalo na povrh. Každý díl jem viděla minimálně dvakrát, takže to mám vážně nastudované! :-D Kotoko byla čilá trubka, jejíž hloupost by snad odpustil každý (no dobře, přiznávám se, že byly chvíle, kdy jsem se za ni opravdu styděla, ale tak to bylo v každé verzi). Kiník byl dopělý divoch, chvíli jako frajer, chvíli jako střevo. Hudba byla fajn - jednoduchá, ale tak nějak k tomu patřila. OP i ED si ještě teď prozpěveju - navíc oceňuji, že pro OP udělali vlastní video a ne vystřihané scény ze seriálu, což je obvyklou praxí. Vlastně celé to bylo hodně živelné, nejen hlavní postavy, ale i pozadí (občas kašlete na hlavní postavy a sledujte, co se děje za nimi nebo se zaměřte na Júkiho, v jedné scéně z 15. dílu to vypadá, že neumí s hůlkami...). Bavila jsem se, cítila se trapě, užívala si, soucítila, promýšlela to a chápala jejich počiny (až třeba na ten stalking Naokiho a tak...) a rozplývala se. Neodsuzujte to hned, na první pohled to není vidět, ale ten příběh je geniální! Ale abych jen nechválila... někdy scény byly nudné, protahované, Kotočiny kiksy zbytečně moc trapné, kameře to také občas ujelo. Ale i tak mě to ze začátku nabíjelo pozitivní energií, kterou jsem v té době velmi potřebovala. Arigató ne. A to je také hlavní důvod, proč jsem k tomu udělala titulky. ()
Na to, jak je tady seriál hodnocený a obecně spíš vychvalovaný, jsem byla velmi zklamaná. Jen se mi potvrdilo, že současná japonská seriálová tvorba už opravdu není, co bývala, a máloco se povede tak, jako některé seriály před deseti lety. V rámci japonských "doramat" mám příčku toho, co se mi ještě líbí, relativně nízko, vzhledem k tomu, že miluju japonštinu, japonské prostředí, japonské herce a japonský humor, ale v tomhle případě mě v seriálu skutečně zaujala jen ta japonština a nic víc. Všechno ostatní stálo za houby a upřímně - bylo utrpení to sledovat. Stále jsem doufala, že se to v průběhu zlepší (jak to tak někdy u seriálu bývá), ale bylo úmorné to sledovat až do úplného konce. Nic tam nefungovalo - mezi hlavní dvojicí nulová chemie, postavy otravné, dějová linka přiblblá a nikam se nevyvíjející... Opravdu nevím, co se na tomhle seriálu mohlo někomu líbit. Herecké výkony byly obecně spíše horší (nejpříšernější bylo sledovat Irieho mladšího bráchu - ten kluk neuměl hrát snad vůbec), a i když možná někteří z herců nejsou ve skutečnosti tak příšerní, jejich postavy byly napsané tak blbě, že se to snad ani nedalo zahrát lépe. Například sám Irie v podání Furukawy Yukiho - chápala jsem, že to je studený čumák, ale přece jenom se aspoň sem tam mohl víc projevit, protože takhle skutečně nebylo vidět, kde se tam proboha do té Kotoko zamiloval! Zatímco Irieho byla otrava sledovat, protože byl tak odtažitý a nudný, Kotoko byla naopak otravná svými hyperaktivními a uječenými projevy, při kterých očividně měla působit přihlouple roztomilým způsobem, ale na mě působila zkrátka jen hloupě a nedalo se na to koukat. Byla jak osina v zadku. Zkrátka to v jejím podání nefungovalo ani trochu. Ještě když jí do toho sekundovala ta matka Irieho, to už byla naprostá katastrofa. Kolem pátého dílu bylo chování Kotoko skutečně neúnosné a divím se, že jsem nakonec zvládla dosledovat všech 16 dílů. Když už mluvíme o délce, přišlo mi to na japonský seriál neskutečně roztahané. Především proto, že tam mezi hlavními postavami nebyl žádný vývoj. Fňukání Kotoko nad neopětovanou láskou postupně působilo čím dál víc hloupě a nesmyslně. Do toho ještě jak stále stejným způsobem vstupovaly ty její dvě kamarádky.... už jsem pak nad tím musela jen kroutit hlavou. Marně jsem se tam snažila nalézt nějakou sympatickou postavu, ona tam totiž skutečně nebyla snad ani jedna. Kazily to ty jejich projevy. Když už jsem se konečně dostala na konec téhle série, nestačila jsem se divit, jak je ten finální zvrat postavený na hlavu. A opravdu bylo nutné tam nakonec cpát ještě ten svatební obřad?? WTF. Nejhorší japonský seriál, jaký jsem za posledních několik let viděla. ~(1,2★)~ ()
Kouzelná oddychovka, která mě na začátku hodně bavila a culila jsem se vždycky ještě dlouho po skončení. Jenže pak to nějak začalo ztrácet dech. Oba hlavní hrdinové byli pořád stejní a přišlo mi, že se přehrává pořád to samé dokola. Navíc se tam přehrával nejenom děj, ale i Kotoko. Byly chvilky, kdy mi už začínala slušně lézt na nervy (nejednou se mi na jejím místě vybavit Mr. Bean). Poslední dva díly, které jsem dala najednou, ale celkový dojem zase vylepšily. Líbily se mi stejně jako začátek, i když úplné finále, už bylo zase až moc natahované. Bohatě by stačilo skončit v dešti a následným příchodem domů. ()
Toto hodnocení bylo těžké z toho hlediska, zda do toho mám zahrnout i porovnávání v rámci ostatních verzí, které jsem už viděla. Kdybych to tedy hodnotila pouze obecně, skončila bych asi na trojce, ale s určitým porovnáním jsem musela jít dolů. Podle mě tato verze nemá ani na anime ani na tchajwanskou verzi, které jsem obě hodnotila průměrně. Tchajwanská má velké plus v Joe Chengovi, ale za nejlepší považuji korejskou s Kim Hyun Joongem, ta jediná mě oslovila a bavila. ()
⚪Spočiatku žánrová klasika v podobe motívu ,,chladného japonského pána Darcyho" a bezprostrednej hlučnej dievčiny, ktorí sa do seba zahladia, i keď sú zdanlivo rozdielni. Asi prvé tri diely som sa naozaj i smiala nahlas, pár vtipov (či konverzačných, či situačných) sa naozaj podarilo, čo sa pri romantických komédiách z Japonska tak často nestáva.⚪Od piateho dielu rapídne klesá tempo, motívy sa začínajú opakovať, a vlastne všetko je neskutočne repetetívne, i keď niektoré dejové linky majú akú-takú hĺbku, pochovajú ju všetky tie opakujúce sa nezmysly a schematicky vytvorené postavy - hlavná hrdinka je vyslovene hlúpa, nie tak roztomilo naivná, ale hlúpa, nič nechápe, správa sa ako decko a jej hlbokú lásku a cit je skrz to celkom ťažko uveriť, hlavný hrdina by mal byť síce príťažlivý tým chladným mužným prístupom, no pôsobí skôr ako sebec a hulvát, častokrát aj dobre mierené slová ignoruje, vysmeje sa im a pod., čo si postava ospravedlňuje tým, že ,,robí správnu vec," rodina hlavného hrdinu je chvíľu zábavná, no potom už hlavne otravná, ostatní kamaráti skôr pôsobia ako výplň, napríklad otec hrdinky, ktorý za celú sériu nemá väčší priestor, rozhovor s hrdinkou, hlbší vzťah, skrátka nič.⚪Rovnako nechápem, ako sa scenáristovi podarilo, že vedľajšia postava má lepšie prekreslený charakter a charakterový vývin než tá hlavná, ale stalo sa. Kuchár a kamarát hlavnej hrdinky prechádza za dej väčším charakterovým vývinom ako samotný hlavný hrdina a nutno dodať, že pôsobí oveľa príjemnejším dojmom, až sa natýska otázka, prečo si hrdinka nevybrala jeho.⚪Celý dej je vyplnený klasickými žánrovými klišé, často nahádzanými na seba, nechýba vyznávanie, odmietnutie, žiarlenie na seba, dohodnuté manželstvo s inými, čo dej naťahuje na zbytočných 16 dielov, pričom klasických 10 by len prospelo. Pretože ak divák už asi 10x za sebou vidí v seriáli scénu, v ktorej jedna postava ,,veľmi nenápadne" špehuje druhú postavu, je to otravné. Všetky tieto scény pôsobia ako zo starej zlej grotesky či pokazenej francúzskej frašky, sú prehrávané, čo len umocňuje celé hrdinkino hranie, ktoré je tak teatrálne a afektované, že i na pomery žánru ho treba predýchať. A radšej nerozvádzam fakt, že chémia medzi hlavnými hrdinami je v priebehu deja skoro nulová, skôr nanútená. Záver zase klasicky prehnane doslovný, no stále nič oproti zbytočnosti druhej série.⚪ ()
Nakonec to bylo lepší než jsem původně předpokládal. Bavil jsem se, ale ten konec byl na mě až moc rychlý. Celý seriál jsem stejně jako Kotoko ani za mák netušil co se Naokimu honí hlavou a jaký mechanismus pohání jeho přemýšlecí soustavu. Ideální seriál na odreagování a relaxaci. ()
Aihara Kotoko se zamilovala do Irie Naokiho, jenže ten ji veřejně odmítne. Shodou náhod (rozuměj scénáristé tomu chtěli) se Kotoko se svým otcem musí nastěhovat do domu Irieho rodiny. Kotoko je hloupá, hlučná, neumí vařit a dělá jen samé problémy, proč by se do ní tedy Irie-kun měl vlastně zamilovat... Kotoko se snaží Naokiho získat za každou cenu a značně se ji v tom pokouší pomoci (neočekávaně kontraproduktivně) Naokiho maminka, která se rozhodla, že se ti dva musí vzít. Skvělá Tomomi Nishimura jako Naokiho maminka a moje nejoblíbenější postava, jejíž výstřelky mi vylepšovaly každý díl. Hlavní hrdinka mi přišla trochu jako chudinka a ani hlavní hrdina mě moc nenadchnul, což byl zřejmě zásadní problém. Poprvé z několika hodně podobných rolí, ve kterých jsem ho viděla (a vůbec se mi nelíbil) se mi vážně zamlouval Yuki Yamada, jako Kin-chan a dokážu si představit, že bych mu dala před Naokim přednost. Mjo, tohle nebyl úplně můj šálek kávy, ale jako komedie to celkem šlo, i když si nedokážu představit, že bych se někdy chtěla podívat znovu, určitě to má jistý potenciál. Po dlouhé době něco s tak tragickým openingem (uvřeštěný a navíc ponožky v lodičkách atd., ne, to vážně ne, neni to vtipný), že jsem ho se sebezapřením zkoukla u prvního dílu a pak přeskakovala. ()
Vskutku som ani neverila, že sa nájde dorama, ktorá by sa mi tak páčila. Spočiatku som bola veľmi skeptická - nalejme si čistého vína - Itazura na Kiss je už skutočne dosť a ja som si hovorila - no super, ďalšia hlúpa dorama. Kotoko síce je tak trochu dosť hlúpa, no táto dorama nie. Už len tí herci... Honoka Miki bola dokonalá Kotoko. Pekná, roztomilá a keď sa usmeje máte chuť jej oplatiť ten úsmev. Tie trápne situácie mi neprišli až také otrepané, keď v nich hrala ona a smiala som sa na nich. A Yuki Furukawa bol perfektný Irie. Buď nemá žiadne srdce, alebo je taký dobrý herec. Spočiatku som si myslela, že to bola chyba obsadiť ho - mohli vybrať predsa väčšieho fešáka, nie? Odpoveď je však - rozhodne nie. Je dokonalý presne tak ako je. A keď sa títo dvaja spojili na jednom obraze všetko bolo tak ako malo byť. Či už to boli trápne situácie, romantické scény, smutné... vo všetkých hrali perfektne a sedeli tam spolu. Potom tu boli ešte kamarátky Kotoko - je mi skutočne jedno ako sa volali - tie sa ako správne kamarátky zastali Kotoko, keď bolo treba pekne to natreli Iriemu! Taktiež Kin-chan - uh, páni, na moment som po ňom chcela skočiť. Ako mohol byť taký fešák? Nechcem krivdiť Iriemu, ale... no, wuau (so hooot). Každopádne, milá, zábavná dorama, ktorá, dovolím si tvrdiť, je najlepšia verzia Itazura na Kiss. Dokonca moja najobľúbenejšia dorama. Zatiaľ sa mi žiadna ešte tak veľmi nepáčila, takže... ak bude druhá séria, určite si ju pozriem, no radšej nech nie je. Ďalšie série veci len kazia, bola by som šťastnejšia keby túto doramu natiahli na tých - povedzme 24 epizód a nenarvali tú najväčšiu bombu do poslednej epizódy, no už sa tak stalo. ()
Reklama