Obsahy(1)
Ošin se narodila do chudé a početné rodiny. Protože nemají co pořádně jíst, rozhodne se ji její otec poslat pracovat k bohaté rodině, ačkoliv je jí teprve sedm let. I když se Ošin nedaří dobře, vše se pokouší zvládnout a nestěžovat si na svůj smutný osud. (Zíza)
Recenze (18)
Mam rad tento typ filmov v ktorych sledujeme bezny zivot obycajnych ludi v davnom Japonsku. Oshin dopadol slusne, ale cakal som od neho ovela viac. Prvym sklamanim bola slabsie vykreslena dobova atmosfera. Napriklad Yôji Yamada ju vo svojich filmov dokazal vykreslit ovela pútavejsie. Druhym je struktura filmu, kedy sledujeme jednu epizodku za druhou v ktorej sa deje hlavnej hrdinke príkorie bez nejakeho zjavneho vývoja a najneskôr po pol hodine to zacne byt dost stereotypné. Jediné skutocne zaujimavé osviezenie v podobe epizodky so zbehom trva prilis kratko a uz ani neprekvapi, ze má samozrejme smutne vyvrcholenie. Vdaka tomu na mna dost rychlo prestalo pôsobit utrpenie hlavnej hrdinky a skoro az posmesne som tipoval ake dalsie extremne patalie si na nu scenaristi vymyslia. Ako serial v ktorom by kazda epizodka mala ovela väsci priestor by to mohlo fungovat lepsie. Cely film v mojich ociach dost zhodila zaverecna zastaralá myslienka o tom, ze zeny su na svete preto, aby sluzili muzom, detom, proste komukolvek na ukor svojho stastia. A akonahle to nasa hrdinka konecne pochopi, tak pochoduje s usmevom v ustrety dalsej otrockej robote. Producenti mali ohromne stastie pri obsadeni hlavnej hrdinky, neskutocne roztomilej Kokone Hamada, vdaka ktorej to je napriek vsetkym mojim výtkam nadpriemerny film, ktory stoji za jedno zhliadnutie. 6/10. ()
Skvělý film a ta malá by měla dostat Oscara! ()
Kdybych měla rozdávat Oskary za herecký výkon, tak malá Kokone by ho v každém případě dostala. To byl neskutečně nádherný výkon, nehledě k faktu, že se z obrazovky téměř vůbec nehnula. Podmínky v kterých musela pracovat a proč, byly pro mě neuvěřitelné. Všechny ty anabáze, kterými si musela projít, tak si myslím, že jiný by klesl nejen na duchu, ale i na těle, když vezmu v úvahu, že rýže byl už pro Ošin luxus. Ovšem pro ní byla každá situace výzvou, s kterou se rvala, co jí její dětské tělíčko i mysl dovolilo. Moc se mně líbil i její vztah k matce nebo k Šunsakovi, ale co jsem maximálně ocenila, byly doslova dechberoucí záběry kamery. To byla vizuální pochoutka. Jinak jsem měla pocit, že se tam neustále myla podlaha, nosily džbery vody a košťata museli zřejmě dennodenně fasovat nová, podle toho jak často jsem je viděla zametat, ale to je jen malý, úsměvný postřeh v tomto jinak dramaticky smutném příběhu. Je to silný příběh o síle ducha malé Ošin, který rozhodně ráda doporučím. ()
Musím se přiznat, že Inagaki Goróa jsem tu málem nepoznala – to je největší překvapení filmu. Příběh malé Ošin v Japonsku velmi dobře znají, přece jen pochází z jedné nejdelší a nejsledovanější asadory, která v u nich byla v ranních hodinách vysílána. Ocitáme se v temné době, těsně po válce s Ruskem. Velká města se pomalu blížila vzhledem, zařízením i obyvateli západu, ale na venkově se stále žilo v duchu feudalismu. Sedmiletá hrdinka Ošin, perfektně zahraná Hamadou Kokone, je vyslaná pracovat do cizí rodiny, aby doma nebyla přítěží, a zároveň aby se měla lépe. Což se moc nezdaří. Naštěstí na její cestě za poznáním, že ženy jsou velké bojovnice a dřou o sto šest nikoliv pro sebe, ale pro ostatní (manžela, děti, …), potkává i zajímavou postavu dezertéra, který jí chvilku osvítí život. Bohužel tato epizodka nemůže dopadnout dobře, neboť by to v tomto filmu bylo nepatřičné. Určitě je to zajímavý náhled na japonskou společnost na začátku minulého století. Je to špinavé, s nářečím, nespravedlností, ale i se záchvěvy "starého" Japonska, například v podobě Tanimury Naky (babča, které přijme Ošin na práci v polovině filmu); ještě zavání samurajskými principy a moudrostí. Určitě proto nebude náhoda, když dezertér předčítá Ošin z knihy Nacume Sósekiho Jsem kočka (Wagahai wa neko de aru). Trochu složitější film, s jednoduchou zápletkou, ale smrdí japonskostí, až může být pro západního diváka, který o Japonsku nic nevím, nebo ví, ale jen málo, velmi těžce stravitelný a hlavně v něm bude velmi složitě hledat "něco víc". Možná by nebylo od věci si něco nastudovat a film si pustit, určitě dostane nový rozměr. Bez znalostí to bude jen film o holce, co to má těžký. ()
Je to celkom dobrá dráma. Má dosť dobrý príbeh o malom dievčati pochádzajúcom z veľmi chudobnej rodiny a keďže rodičia majú problém všetkých uživiť, pošlú ju do rodiny bohatého obchodníka, aby u nich rok pracovala. Tu sa stretáva len s drinou a ponižovaním, ale vďaka svojej nezlomnej povahe sa len tak nevzdáva. No po jednej nepríjemnej udalosti sa predsa len rozhodne odísť a zoznamuje sa aj s inými spôsobmi života. Spracovanie sa mi páči, ešte spočiatku som v tom síce necítil potenciál pre niečo viac, než len žánrový štandard, no ani to rozhodne nie je zlé, sadol mi ten úplne klasický prístup, akoby film vznikol pred polstoročím a navyše má skvelú hlavnú postavu, pri ktorej je skutočne radosť pozerať na tú jej snahu, nezlomnosť, ale aj vzťahy s okolím a tak sa na to pozerá celkom dobre. Ale predsa len sa dej časom pohne trochu iným a podľa mňa zaujímavejším smerom, pričom fáza s dezertérom to veľmi príjemne osvieži a už si ma to skutočne získalo, no ani tu sa to nekončí a aj následne ide úroveň filmu ešte vyššie a tak práca a život u nového obchodníka ma veľmi bavila. A tak už na začiatku sa mi to celkom páčilo, ale postupne si ma to získalo a už ma to neustále bavilo len viac. S hereckým obsadením som nadmieru spokojný, výborná hlavná postava, ktorá bez problémov utiahne aj tie priemernejšie časti, potešila ma aj Aya Ueto v úlohe jej matky, no nemá až tak moc priestoru a k tomu viacero zaujímavých vedľajších postáv, hlavne dezertér alebo múdra svokra u obchodníka. Čo sa týka réžie a technickej stránky, mohlo to mať ešte trochu lepšie zvládnutú dobovú atmosféru, ale aj tak mi to sadlo, dobre zvolené prostredia, pekné kostými, pozerá sa na to dobre. A zaujala ma aj hudba. Takže určite sa nejedná o nejaký žánrový klenot, ale páčilo sa mi to, získal si ma príbeh a aj postavy a o dobrom hodnotení nepochybujem. 71% ()
Silný příběh o malé vesnické dívence a její houževnatosti, díky které dokázala přetrpět opravdu kruté podmínky, se kterými se nepochybně i v reálu setkalo nejedno dítě z chudé vesnické rodiny počátku 20. století v Japonsku. Jsem ráda, že jsem měla možnost tento film vidět, přestože jsem obzvlášť v první polovině filmu musela téměr zatínat zuby, jak nepříjemný to byl pohled (dnes by se to dalo označit za týrání dítěte, ale tehdy byla samozřejmě situace úplně jiná), navíc mi především z počátku filmu místy vadil náběh na přehnaný patos (například když Oshin odjíždí na voru a přehnaně dlouho na sebe s matkou a otcem v slzách křičí "Mami!", "Tati!", "Oshin!"...). Naštěstí to bylo s tím patosem na hraně spíš jen v první polovině filmu, pak už mi to přišlo lepší. Druhá polovina filmu se mi líbila víc i proto, že se Oshin setkala aspoň s nějakými vlídnými lidmi, kteří projevili kus citu a pochopení (kdyby byl celý film jen o jejím trýznění a samých bezcitných lidech, jen těžko bych ho dokázala hodnotit takhle vysoko.... koneckonců, byla to právě ta její "nátura" a jistý "optimismus", které ji dovedly aspoň k nějakému tomu štěstí - jsem totiž přesvědčena, že takhle by to mělo zákonitě fungovat i v reálněm životě, nejen ve filmu). Slyšela jsem, že předchozí zpracování tohoto příběhu v seriálové podobě pokračovalo ve vyprávění jejího života až do dospělosti, kdy si prý založila úspěšný podnik (příběh Oshin není sice skutečným příběhem, ale údajně je do určité míry založen na skutečném životě jedné ženy, která si prošla podobnými strastmi a v dospělosti založila síť supermarketů). Dovedu si představit, že vyprávění života této dívenky mohlo v seriálové podobě fungovat velmi dobře a není divu, že někdejší seriál měl takový úspěch. Avšak i tahle zkrácená filmová verze, zaobírající se pouze dětstvím, je příběhově vystavěná dobře a působí uzavřeně. Navíc velkým tahounem filmu je Hamada Kokone, která hraje Oshin opravdu přesvědčivě a srší emocemi. Právě ona má na svědomí sílný dojem, který film dělá. Za mě šlo rozhodně o nezapomenutelný zážitek. Pokud máte rádi japonskou filmografii a historie a tradiční hodnoty Japonska vám nejsou úplně cizí, pak stojí za to tenhle film aspoň jednou vidět. (Viděno v rámci Eigasaie 2020.) ~(4,3★)~ ()
Malá Oshin mala na tých svojich detských plieckach naložené ako dospelá žena. A všetko to zvládla. Presne tak, ako aj Kokone svoju rolu. Krásne prostredie, príjemná hudba a silný príbeh. Videné v rámci Challenge Tour 2015 : 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
"Maminko, ty pořád jen pracuješ a pracuješ. Nikdy se nezastavíš." "To je, co maminky dělají." ■ Asadoru ("ranní seriál") z let 1983-4 neznám, ale vůbec mi to nevadilo. Jediné, co bych vylepšil, je asi na dvou místech hudba, která zazněla až příliš rušivě. Jinak - dokonalé. Film utáhla na začátku natáčení osmiletá Kokone Hamada (narozená 31. 3. 2004). ■ Původní seriál (297 přibližně čtrnáctiminutových epizod) popisoval časové období od roku 1907 až do současnosti. Začínal v roce 1983 okamžikem, kdy se Oshin bez vysvětlení vydá vlakem na cestu do míst svého dětství, její vnuk se jako jediný z celé rodiny dovtípí, kam odcestovala, vydá se za ní a ona mu pak vypráví příběh svého života. JInak - Oshin z původního seriálu se objeví i v tomto filmu - v roli matky starší dívky, se kterou má Oshin neshody. ■ Trailer: https://www.youtube.com/watch?v=Jlej0Ueg_yA ()
Na festivalu Eiga-Sai mi to sice nevyšlo, ale i tak po zhlédnutí v domácím prostředí nijak nelituji. Snímku sice chvilku trvá, než diváka vtáhne, ale kvalita má vzestupnou tendenci a nakonec tento drsný a smutný příběh pojednávající o těžkém údělu nejen chudých japonských žen na počátku 20. století zaujmout zvládá poměrně dobře. Působivé a tvrdé zpracování chudoby, zoufalosti, předsudků, pravidel, společenských vrstev, přizpůsobení se okolnostem a přijmutí osudu. 73% ()
Príjemná tradičná japonská atmosféra a taktiež pôsobivé prostredie, kde bol dej príbehu zasadený. Ale po dejovej stránke ma to žiaľ akosi nenadchlo a tej drámy v tom bolo naozaj máličko. Skôr sa mi páčili tie medziľudské vzťahy a to ako sa Ošin snažila za každú cenu byť užitočná, aby tak nesklamala svoju rodinu. Takže tak. Forma výborná, no dejovo čistý priemer. A ešte zvlášť vzdávam poctu úžasným kostýmom a postavám, najmä v tej poslednej fáze, keď pracovala v tom mestečku. ()
na japonský filmový prejav hercov a vôbec na tradičný Japoncov v život začiatku 20 storočia si treba najprv troška zvyknúť, a potom je to fajn, tá malá uhrala celý film úplne profesionálne a mimoriadne dobre, a k tomu veľmi zaujímavá kamera. Solídna sociálna dráma s výborným hereckým prejavom . ()
Treba opäť priznať, že Japonci vedia robiť dojáky. Chudoba, bieda, pokora...ale všetko v cnosti, loajálnosti, nezlomnosti a húževnatosti. 7 alebo 8-ročné malé telíčko a čo všetko unesie a ako sa stavia k zodpovednosti. Naviac, ak v hl. detskej roli to dievčatko zahralo takto uveriteľne. Trochu je to síce nevyvážené - jedna smutná udalosť strieda druhú, jeden problém zasa ďalší, malé dievča je na svoj vek až príliš bystré a vnímavé, ale ak má niekto chuť na silnú melanchóliu, odporúčam. ()
V jádru silný drama o strastiplným úseku dětství jedný malý holčičky, který ukáže leccos z těžkýho života chudých japonců na počátku 20.století (obzvlášť těch nejmenších). Události ve filmu podle mnohadílnýho seriálu působí malinko zhuštěně. Ovšem hlavní dětská představitelka předvádí na svůj věk fantastickej hereckej výkon. 3,5* ()
Hoci japonskú kultúru aj s tým, čo je s ňou spojené, nemusím, predsa ma príbeh o Oshin chytil za srdce. Na príbehu o dievčatku Oshin, ktoré muselo tvrdo drieť, aby pomohlo vlastnej rodine, si človek uvedomí, že existujú ľudia, ktorí mali v mladosti ďaleko ťažší život, ako my. Film vedie diváka tiež k tomu, aby si vážil svojich rodičov, ktorí ho vychovali i svoju rodinu, ale aj tých, ktorí nám akýmkoľvek spôsobom v mladosti pomáhali. Oplatí sa pozrieť. ()
Môže osemročné decko potiahnuť celý film? Áno, môže. Postaviť celý príbeh na výkone ( v čase natáčania) osemročnej herečky bol síce sakramentsky riskantný ťah, ale tvorcom vyšiel. Stojí za pozretie. ()
Japonský filmový festival ()
Celkově japonské filmy i kultura nejsou pro každého. Někdy to vypadá že to přehrávají, jindy vypadají jak totální blázni. Tenhle film byl ale krásný. Asi nejvíc emocí ve mě zanechala nemohoucnost dítěte bránit se proti nařčení. 75% ()
Jednoduše MOOOC KRÁSNÝ film. ()
Reklama