VOD (1)
Epizody(6)
Obsahy(1)
Celých šest týdnů budou moci diváci České televize sledovat osudy tří velmi odlišných párů z různých koutů republiky, které se rozhodly, že v létě roku 2012 vstoupí manželství. V seriálu ale nebudeme pouze svědky předsvatebních příprav a svatebního veselí těchto dvojic, ale především se staneme svědky jejich nejrůznějších partnerských a rodinných peripetií. Proč jsou vlastně spolu a co si od vzájemného soužití slibují? Režisérka dokumentárního seriálu Erika Hníková (Ženy pro měny, Nesvatbov) ve spolupráci se scénáristkou Irenou Hejdovou (Děti noci) zvolila observační metodu natáčení, kdy tvůrci jen minimálně manipulují s natočeným materiálem a nechávají svým hrdinům co nejvíce prostoru a přirozenosti. (Česká televize)
(více)Videa (5)
Recenze (83)
Dokument je opravdu je opravdu zábavný a to díky opravdu zajímavým párům (katolíci+vidláci+zoufalci). Myslím, že to má i vypovídající hodnotu o třech absolutně rozdílných skupinách obyvatelstva. Nejsympatičtější mi byli katolíci, u nich má svatba opravdu smysl a vědí, co chtějí. Nejzábavnější byli vidláci (Troška by se mohl inspirovat) a nejsmutnější jednoznačně zoufalci (těch jejich dětí mi bylo doopravdy líto). ()
Navždy svoji aneb název dokumentu pasuje pouze na dva katolíky ze společenství čistých srdcí, kteří se nebojí žít podle své víry (a kvůli tomu si tu od hloupých lidí vysloužili řadu nelichotivých výrazů). A jediným to vydrželo! A pak že jsou katolíci blázni:-) Jinak zbylé dva páry - takoví prostě moderní dnešní lidé - mi šly těžce proti srsti - a to, co z jejich hub (nemohu říci úst) zaznělo, si myslím, že nemělo vůbec zaznít. ()
Docela zajimavy napad se v sesti dilech stava opakujicim se kolovratkem par konfliktu a par informaci. Ze jsou akteri nesympaticti neni nutne na skodu, na skodu ale je spise jejich vyber. Hnikova mohla vybrat napriklad nejaky par, kde neni tolik dominantni zena ale naopak muz. A jako velke selhani dokumentaristickeho pristupu povazuji jeji pristup k respondentum, protoze se ji zjevne az do konce nepovedlo prorazit jejich hranici autostylizace. Nejmarkantnejsi to je u katolickeho paru, ktery v podstate jen odrikava, co si nekde nacetl nebo si dopredu ujasnil ze bude odrikavat. ()
Nepřestávám se divit, že se něco takového objevilo na obrazovkách České televize v době její snahy o celkovou obrodu. Tohle je každopádně slepá ulička. Velmi jsem oceňoval předchozí "docusoap" Čtyři v tom (4*) a zdálo by se, že zákonitě skončí v kvalitě pokus se svatbami někde blízko. Opak je ale pravdou - z 6 dílů se stalo utrpení, kdy sledujeme v podstatě absolutně vše a zároveň vůbec nic. Nemůžu si pomoct, ale je to sakra podobný Výměně manželek, díky čemuž nemůžu s hodnocením nijak vysoko. Ani s jedním párem se běžný člověk nemůže zcela ztotožnit a jde jen o to sledovat 3 vybrané velmi specifické případy, kterým se spíše smějeme než je obdivujeme. To je špatně. Přesto alespoň oceňuji námět a jistou úroveň společenské sondy. ()
Navždy svoji? (s opravduu velikým otazníkem) Televizní soap dokumenty Eriky Hníkové mají veliký potenciál, kerý je bohužel nedovytěžen. Patrné je to právě i v tomto dokumentárním seriálu, který se zaměřuje na jeden z nejvýznamnějších přechodových rituálů, na svatbu. Zásadní chyba režisérky je výběr hdinů: hloupoučká pornoherečka, lidová máca Běla a naivně věřící Zdeňka (přiznejmě si, že mužské role jsou v tomto seriálu jen vedlejší, nevýrazné a nudné). Tyto svatby vedou ženy. Dobře. Koukáme tedy na svatbu feminisickým pohledem? Oh, nikoli. Optikou je nám tu jakási vesnicko-venkovská kamera, která se snaží proniknout do příběhu, ale nějak se jí o nedaří. Moje bulvární já při jednotlivých dílech plesá. Ale opravdu se dokumenty v České televizi mají vydat tímhle bulvárním směrem? ()
Galerie (31)
Photo © Česká televize
![Navždy svoji - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/130/599/130599409_35c5ec.jpg)
Zajímavosti (2)
- Natáčení tét sondy do nitra moderní české společnosti začalo v dubnu 2012 a skončilo v průběhu ledna 2013. (ČSFD)
- Režisérka dokumentárního seriálu Erika Hníková ve spolupráci se scenáristkou Irenou Hejdovou zvolila observační metodu natáčení, kdy tvůrci jen minimálně manipulují s natočeným materiálem a nechávají svým hrdinům co nejvíce prostoru a přirozenosti. (ČSFD)
Reklama