Režie:
Taru MäkeläScénář:
Raija TalvioKamera:
Jouko SeppäläHudba:
Stein Berge SvendsenHrají:
Kati Outinen, Miroslav Etzler, Elena Leeve, Kryštof Hádek, Esko Salminen, Laura Birn, Vesa Vierikko, Tommi Korpela, Denny Ratajský, Petr Stach, Jan Budař (více)Obsahy(1)
Romantická komedie odehrávající se na pozadí studené války. Elsa, modistka středního věku a jasnovidkyně má svůj život naprosto pod kontrolou – dokud ovšem muž, kterého kdysi milovala a ztratila, neprojde dveřmi jejího obchodu s klobouky. Jsme v Helsinkách roku 1962. Jan, český jazzový hudebník, je ve městě kvůli vystoupení na „Mezinárodním festivalu mládeže a studentstva". Po více než dvě desetiletí Elsa věřila, že tento muž je mrtvý... Zpočátku si chce Elsa od Jana udržet odstup. A zejména od festivalu, který je pro ni jen dalším pokusem světových komunistů vymýt mozek dobrým, důvěřivým občanům západních zemí jako je Finsko. Jan však je vytrvalý, přesvědčivý a okouzlující. Když Elsa nakonec překoná svůj strach z lásky a závazků, uvědomí si, že pokud spolu chtějí strávit více než jen sedm dní festivalu, existuje jen jedno řešení... (Bontonfilm)
(více)Videa (7)
Recenze (73)
Ano, láska, soudruhu, ovšem co existence? Komorní, těžko uvěřitelný rádoby romantický, rádoby vtipný příběh o emigraci typu zdrhám na zahraniční cestě, který jaksi řeší víc city a vztahy než realitu politické situace, ta působí tak nějak divadelně. Finská strana vylíčena celkem snesitelně, česká taková trapná, zejména ničivé a hloupé je symbolické práskání bičem, bez kterého by scény byly působivější. Nebo vůbec působivé. ()
,,JE TAK JEDNODUCHÉ NECHAT SE OSLNIT. POULIČNÍ LAMPY, NEONOVÁ SVĚTLA, OBCHODY PLNÉ SPOTŘEBNÍHO ZBOŽÍ. AUTA… ALE JAK VÍTE, JE TO JENOM BAREVNÉ POZLÁTKO. PŘELUD. SVŮDNÝ PŘELUD… " /// Komoušskej fesťák jako záminka pro romantický drámo. Etzler a jeho romantika pro starší (a pokročilejší – věkem), ideologickej mutant Hádek, kterej zažije něco krásnýho i bez Leninovejch svazků, Lee Harvey Oswald a Jurij Gagarin jako vtipný postavy (zřejmě). Máme se přesvědčit, že socialismus lásce s kapitalismem nepřál. Nenuceně. Sice to není žádná extra prdel, ale příběh ujde. Hlavně ničím neurazí (asi teda). A ti, co vojeli studentský fesťáky, jistě půjdou vejš! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem na Finsko – Českou romantiku. 2.) Tohle znám nazpaměť! . /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Určitě šlo z tohoto tématu vytřískat víc. Střet Východu se Západem během studené války, okořeněný navíc romantickou láskou je vděčný nápad, ale toporné dialogy a ne příliš dobré výkony herců to hodně kazí. Film je navíc prezentován jako komedie, ale je to téměř vtipuprosté. Legrační bylo sledovat to komunistické zapálení u tří čtvrtin československé delegace na festivalu (kdo tu dobu pamatuje, tak to bylo i mrazivé zároveň), Budař v roli sovětského básníka je celkem dobrý a nejlepší fór představoval Lee Harvey Oswald na setkání komunistické mládeže (ikdyž i to bylo spíše mrazivé). No a to je z humoru vše, žádnou jinou veselou scénu jsem nezaznamenal. Takže pocity smíšené a vychází mi z toho podprůměrné hodnocení. ()
Čert vem v zájmu vtipu zjednodušující tendenčnost, jako nenáročná hřebejkovina plná východňanů v neokoukaném prostředí je to příjemná podívaná. Nenáročné, nepamětihodné, možná i trochu moc dlouhé, ale i díky uchu lahodící jazzové hudbě a finštině prostě od začátku do konce příjemné. A s tak povedenou tečkou, jako byla závěrečná plavba za svobodou se ze sálu nedalo odcházet ve špatné náladě. ()
NĚKDO BY MOHL V NÁSLEDUJÍCÍCH VĚTÁCH VIDĚT SPOILER: Nenáročná romantická komedie, která může zaujmout dokonce i toho, kdo nemá ani elementární historické znalosti. Všechno je zde velmi zjednodušené – historická fakta, historické a fiktivní osoby. Filmový Jan Novák se krásně vymlouvá, že se nemohl se svou finskou láskou spojit. Během prázdnin 1939 (do vyhlášení války) a po jejím skončení v období 1945-1948 to určitě šlo. Ale to je zřejmě pod scénáristovu i divákovu rozlišovací schopnost. Hlavně že jednotlivé postavy mají jasno, co je černé a co bílé. Jen přerod Hádka z absolutního fanatika, který měl „z kapitalismu za výbornou“, na emigranta je přeci jen trošku moc. A když už mu dal režisér do úst tolik ideologických frází a slátanin, mohl ho nechat promluvit i na konci filmu, abychom poznali, jak je na tom duševně v tak dramatické životní situaci. Škoda, že více prostoru nedostali ostatní čeští hudebníci - „účastníci zájezdu“. Tenhle potenciál nebyl využit. Vtipné bylo zakomponování historických postav – prezidenta „skinheada“ U. K. Kekkonena, rozšafného Gagarina a básnícího „Budaře“. Vnímavý divák si mohl překvapeně povšimnout i postavy nechvalně proslulého Lee Harvey Oswalda, který brzy značně ovlivní světové dějiny. I když se jedná o koprodukci, nemohu se zbavit dojmu, že jde o nízkorozpočtový film. Pokud by se našel investor, jistě by se dalo tohle téma pojat velkoryse. Ovšem s nejistou návratností vložených prostředků……….. Dávám za 3 – 60%. ()
Galerie (16)
Zajímavosti (7)
- Ve scéně, kdy velitel policejních složek Stahl (Esko Salminen) kreslí okolo 12. minuty na tabuli rozdíl mezi Helsinkami a Moskvou, jsou šipky na tabuli v každém záběru jinak umístěné. (Terva)
- Když v závěru filmu Elsa (Kati Outinen) větší z ruky prezidentovi, sdělí mu i dvě budoucí věci, které prezident považuje za nesmysly - osamostatnění Estonska, jeho vstup do NATO a vítězství Finska v hudební soutěži Eurovize. Obojí se nakonec vyplnilo. Estonsko získalo nezávislost v r. 1991 po rozpadu Sovětského svazu, do NATO vstoupilo v r. 2004. Finsko vyhrálo Eurovizi v r. 2006, když zvítězila kapela Lordi s písní "Hard Rock Hallelujah". (Foxhound#1)
- Natáčení probíhalo v Praze, finských Helsinkách a v norském Andenes. (Terva)
Reklama