Režie:
Pavel ParchomenkoScénář:
Oleg KapaněcHudba:
George KallisHrají:
Jaroslav Žalnin, Michail Filippov, Vladimir Stěklov, Daniil Vorobjov, Olga Ivanova, Viktor Proskurin, Naděžda Markina, Anatoli Otradnov, Anatolij Guščin (více)Obsahy(3)
Jako první se odpoutal od zemské přitažlivosti a otevřel lidstvu dveře do vesmíru... Lidstvo dosáhlo oběžné dráhy země 12. dubna 1961. Z dnešního pohledu je však těžko představitelné, o jak přelomový let šlo. Jurij Gagarin vzlétl do vesmíru jen tři a půl roku po vypuštění umělé družice Sputnik 1 a jen necelý rok poté, co se z oběžné dráhy úspěšně vrátili první živý tvorové, fenky Bělka a Strelka. Lety do vesmíru doprovázela obrovská nejistota a řada vědeckých kapacit navíc pochybovala, zda může člověk pobyt v kosmickém prostoru vůbec přežít. Ruský životopisný film od Pavla Parchomenka se tak vrací právě k atmosféře velkého neznáma během vyostřených vesmírných závodů mezi Sovětským svazem a Spojenými státy. Příběh ovšem ponechává studenoválečné soupeření převážně na pozadí a na první let do vesmíru se dívá jednak očima kosmonautů a jejich rodin s Gagarinem v čele (Jaroslav Žalnin) a pak také skrze postavu Sergeje Koroljova (Michail Filippov), raketového inženýra a faktického otce sovětského vesmírného programu. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (140)
Film má v sobě mnohem víc, než běžný divák během sledování vstřebá. Tak třeba hned stopáž filmu 1h 48m. To je na minutu přesně délka Gagarinova letu. Dále, do filmu jsou prokládány dobové záběry. Veškeré jeho vzpomínky na dětství, odpovídají realitě (př. pokus německého vojáka oběsit jeho mladšího bratra). Osobně také oceňuji to “skákání v čase” (jakože vzpomínky během letu) víc, než chronologické vyprávění. Lépe to navozuje ten pocit dlouhého letu (proti tomu 15 minutový let Alana Sheparda vypadá jako trapný vtip). Co působí dost děsivě jsou i ty politické argumenty pro… prakticky vše. Nebo “výcvik” (pokud se tak pokusy o to ho zabít dají nazvat). Za sebe tedy musím říct, celkem otevřený a odvážný počin. Samozřejmě zatížených “ruským stylem” vyprávění a občas zbytečně nafouknutých (no potřebovali vyplnit čas… no). ()
Nemůžu to nesrovnávat s Vremja Pjervych o prvních lidech v kosmu (jako venku). Je to taky ruský, taky z kosmu, taky tam je Koroljov a Chruscov, ale má to nejak víc příběh. Tady se toho děje fakt málo napínavýho, chybí tomu silnější děj. Vizuálně je to fajn, ale tohle mne odradilo. Celkově slabší tři. ()
Uf, tak tohle jsem si užil. Životopisný film zprvu nenápadně připomněl dokument. Po chvíli se však slušně rozjel, a tak jsem jen se zájmem koukal a hltal okamžik za okamžikem. Jasně, "Gagarin: Pěrvyj v kosmose" zaváněl ruským patosem a pompézností, snažil se ohromit jako vždy, ale já to tomuto historickému snímku spolkl i s navijákem. A proč? Scénář je velmi dobře napsaný a propracovaný, postavy jsou dobře zahrané, závěr pak dramaticky vrcholí. To vše je podbarveno nádhernou instrumentální a sborovou hudbou, námět hudby je hrdinský, jak jinak. ()
Většina zdejších soudruhů s odporem konstatuje, že se jedná o zidealizovaný a propagandistický snímek blahořečící sovětský režim. Naneštěstí se tito Havlovo děti domnívají, že v Ruské federaci panuje jelzinovský režim, jež nevyplácel důchody, demonstroval svou sílu na náměstí Rudém a rozkradl zemi ještě více, než bývalý ministr financí, prezident a parťák kmotrů prof. Klaus. Skutečností je, že ruský lid se má za Putina nesrovnatelně lépe, vojenské přehlídky dále fungují (ale Američané svou sílu rovněž demonstrují napříč světem, to se ale příliš nereflektuje, protože to je pro dobru věc). Nemá cenu popírat, že ataky vůči demonstrujícím jsou stejně jako likvidování movitých Putinových odpůrců ideální. Proto přízvisko propagandistický je úplně mimo, kdyby toto tvrzení mělo platit, tak by propagandistickým filmem byl Hořící keř, Černý jestřáb sestřelen či Argo. Idealizace je vyhnána až do kýče, na stanu druhou se jedná o velké překvapení, jež zjevně muselo být financováno z řad Děripasků či Abramovičů, jelikož na efektech se vůbec nešetřilo. Impozantní hudební doprovod a emotivní konec v kombinaci se zobrazením jednoho z největších úspěchů lidstva vytváří vysoce kvalitní snímek, jež musí ocenit i zahořklý amerikanista. 87% ()
Tu a tam je propojení obrazu s hudbou tak patetické, že by i Michael Bay jen skromně pošlapával vzadu, Gagarinův švitořivý optimismus ala Lister leckterému Rimmerovi poleze na nervy, ale stejně se mi to líbilo. Bez výhrady výborné jsou všechny Koroljovovy scény. Ty měly výborně napsané dialogy a skvěle zobrazovaly dilemata otce sovětského vesmírného programu, který doslova vydupal ze země. Je na hranici splnění svého snu, zároveň se musí vypořádat s tím, že kosmonauti letí skutečně do neznáma. Jak bude reagovat jejich organismus, jejich psychika? A co technika, její spolehlivost není zdaleka stoprocentní. Někdy bych si skoro přál vidět film právě o Koroljovovi. Stejně tak výborné byly scény s Gagarinovým otcem, které zase obsahovaly lidské hledisko, emoce, strach, jistou míru pýchy a vnitřní boj. Představitel Gagarinova otce Viktor Proskurin je ve své roli fantastický, takové to opravdové evropské herectví, kde výrazy tváře jsou silnější než slova. Navíc měl jednu ze dvou nejlepších hlášek ve filmu. "Hele, do kosmu prej vyletěl nějakej major Gagarin, je to tvůj syn?" - "Ne, můj je jenom nadporučík, to se ještě bude muset něco napochodovat po buzerplace, než ho povýšej." Slabší naopak byly scény s manželkou, to byla taková povinná vata ve stylu "musíme tam dát něco ze zázemí, že má doma ženu, která na něj myslí". V porovnání se scénami s otcem maximálně průměr. chybělo mi i víc scén z výcviku a s kolegy adepty na let (což ale dohnala jedna výborná Koroljovova scéna končící slovy "už je čas skončit se stalinským náhledem na svět"). Obraz a kamera výborné, některé záběry vypadají takřka umělecky, taky se mi líbilo hlavně v závěru užití dokumentárních záběrů z oslav (které nikdo nemusel organizovat, tehdy byla radost na světě opravdu spontánní). Hudba místy taková trochu moc "bayovská", jak už jsem zmínil, ale nic rušivého. Snad jen to možná chtělo víc zdůraznit ten předěl "před letem/po letu", i když závěrečné shrnutí je docela trefné. Tak za mě spokojenost, není to dokonalé, ale slušné to ano. Jo, když jsme zmínil jednu ze dvou hlášek ve filmu, ještě musím tu druhou, ta byla ve scéně s Chruščovem: "Tohle je model nového výzkumného města. Tohle nové univerzity." - "A tohle?" - "To jsou talíře." Update 11.4.2020: čistě proto, že pro některé borce je zřejmě propagandou čistě ten samotný fakt, že Gagarin si drze dovolil být první, s čímž se velký bratr Amerika a všichni její řiťolezci, navzdory pozdějším nesporným úspěchům herr von Brauna nedokážou dodnes porovnat, posunu hodnocení výš. ()
Reklama