Režie:
Nicholas RayScénář:
Philip YordanHudba:
Miklós RózsaHrají:
Jeffrey Hunter, Hurd Hatfield, Ron Randell, Viveca Lindfors, Rita Gam, Harry Guardino, Rip Torn, Royal Dano, Robert Ryan, Guy Rolfe, Antonio Mayans (více)Obsahy(2)
Výpravný snímek ze série biblických velkofilmů 50. a 60. let je prvním životopisem Krista, natočeným ve zvukové éře. Producent Samuel Bronston v rozhovorech popíral, že by se pokoušel natočit remake stejnojmenného němého snímku (1927), který režíroval mistr spektakulárních podívaných Cecil B. DeMille, a zdůrazňoval moderní přístup k Bibli. Král králů je ovšem typickým, didaktickým produktem Bronstonova "kina pro všechny", kterým se snažil čelit rostoucímu vlivu televize. Místo původně určeného Johna Farrowa (otec herečky Mii Farrowové) se režie nakonec ujal Nicholas Ray, který působivě spojil "komorní" rovinu příběhu Ježíše Krista s výpravnou velkolepostí masových scén (jedné z nejpůsobivějších sekvencí filmu, kázání na hoře, se zúčastnilo 7 000 statistů). Pro hlavní úlohu byl vybrán poměrně málo známý Jeffrey Hunter, kterému producent během natáčení zakázal poskytovat rozhovory tisku, aby byl zachován jistý nádech zbožné úcty, s níž tvůrci přistupovali ke ztvárnění Krista. Natáčení probíhalo ve španělských exteriérech a v Bronstonových studiích u Madridu. Bronstonovo filmové impérium, které dovedně využívalo zmrazených amerických financí, přízně Francova režimu a koprodukčních smluv s hollywoodskými studii, se finančně zhroutilo v polovině 60. let po kolosálním neúspěchu Pádu říše římské. (Česká televize)
(více)Recenze (36)
Nejprovařenější příběh na světe podaný tím nejsrozumitelnějším a nejpatetičtějším způsobem s minimální špetkou režisérské invence. Nicholas Ray výtečně zvládá sekvence, které mají demonstrovat velikost či rozmáchlost scény a notně mu v tom pomáhá výtečná výprava a skvělá architektura, jinak ovšem tempo až nepříjemně habruje. Příjemným překvapením je téměř absolutní absence „papírových“ dekorací, které známe například z Desatera přikázání či trapných miniatur z Ben Hura. Bojové scény si zaslouží pochvalu z hlediska organizace, ovšem souboje individuální jsou podané o něco hůře a v mnoha případech bych je do filmu vůbec nepustil (viditelné píchnutí mečem mimo tělo, držení se kopí). Tak trochu mi v celém snímku chybí větší hollywoodská hvězda, která by na sebe dokázala strhnout pozornost a svým charismatem zastřešila slabší a nudnější pasáže vyprávění, kterých je bohužel celá řada, kupříkladu souzení Krista je až neuvěřitelně trapné, stejně jako některé veliké pózy a špatně napsané dialogy. Herecké osazenstvo je hlavním kamenem úrazu a můžu s klidným srdcem říci, že takhle trapného Ježíše, Marii a Josefa jsem snad ještě nikde neviděl. To i svědkové Jehovovi stojící každé ráno na autobusovém nádraží dokážou strhnout více. Vznešená biblická nuda a ač mám kostýmní velkofilmy z tohoto období poměrně rád, musím se přiznat, že vydržet u snímku až do konce, vyžaduje velkou dávku trpělivosti. A Orsona Wellese ve filmu nehledejte, můžete jej maximálně slyšet.... ()
Film má mnohé klady z hlediska vyprávění, jak to tehdy pravděpodobně probíhalo. Hlavně z hlediska politiky a pohledu Říma na bouřící se Judeu. Trochu mě mrzí, že tvůrci vynechali Ježíšovo početí a jeho život v rozmezí cca 12-30 let, ale film je opravdu spíše historicko-politický nežli mystický. Postava Ježíše s blankytnýma očima mě nadchla, stejně tak Jidáš, jehož role mi byla dosud více méně neznámá. Jen jsem věděla, že zradil, nic víc. Taky postava Barabáše a jeho nekalých záměrů byla skvělá. Nebo Kaifáše a dalších intrikánů z řad rabínů. Za tanec Salome (Brigid Bazlen) bych dala i pátou hvězdu, je škoda, že se tak uhrančivá herečka nikdy nestala hvězdou Hollywoodu. Celkově nechávám hodnocení na 4, ale jsem ráda, že jsem film viděla. ()
Na rozdíl třeba od příšerně barvotiskového Zeffirelliho, jehož snímek se dá s úspěchem promítat snad jen na církevním večírku, natočil univerzální režisér N.Ray svůj film o Ježíši Kristu nečekaně dynamicky a místy docela akčně. Hudba M.Rózsy (přibližně ve stejné době pracoval na Cidovi) v epilogu kdovíproč připomene motiv M.Steinera z Pokladu na Sierra Madre- v Rózsově aranžmá je to jen táhlejší a opatřené sborem. ()
S ohledem na dobu vzniku dávám 5 hvězdiček, jsou ale slabší. Ten film je dělán s největším úsilím, aby byl co nejlepší a je opravdu výpravný. Ale nijak zvlášť nepřekračuje působivost ostatních historických velkofilmů té doby. Je to údajně první snímek o Ježíši Kristu, který se nevyhýbá detailním záběrům do "Kristovy" tváře. Uvědomil jsem si, jak geniální je Gibsonovo "Umučení", který dokázal dodat tomuto věčnému tématu mystiku a posvátno. Navíc představitel Ježíše Krista (Jeffrey Hunter) Nicolase Raye zdaleka není tak charismatický jako Gibsonův Caviezel. ()
Ačkoliv jsem ateista, nezajímající se o biblické příběhy, tento snímek o životě Ježíše Krista mě naprosto uchvátil. Je natočen tak působivě a sugestivně, že by skutečně mohl některé méně ateistické diváky nalomit, eventuelně rovnou zlákat do řad křesťanstva. Naprosto věrohodné herecké výkony jen umocňují celkový dojem z filmu. Doporučuji každému ke shlédnutí. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (32)
- Pre svoj mladistvý výzor bol Jeffrey Hunter vtipne označovaný aj ako "Ježiš teenager", hoci v čase nakrúcania mal už 33 rokov, presne ako mal Ježiš v čase smrti. (Arsenal83)
- Jeffrey Hunter sa mal vďaka make-upu mal čo najviac podobať na skutočného Ježiša, nedali mu však šošovky. To viedlo k veľkej kritike, že Ježiš má jasne modré oči. (Arsenal83)
Reklama