Režie:
Jiří MádlScénář:
Jiří MádlKamera:
Edita KainrathováHudba:
René RyparHrají:
Petr Šimčák, Jan Maršál, Ondřej Vetchý, Lucie Trmíková, Jaroslava Pokorná, Jan Hlaváč, Michaela Majerníková, Ondřej Veselý, Lukáš Hrabák, Roman Nevěčný (více)Obsahy(1)
Jedenáctiletý Tomáš se chce stát filmařem, a když dostane k narozeninám kameru, rozhodne se natočit svůj první film – o své rodině a kamarádovi. Postupně tak poznáváme jeho tatínka, maminku, babičku, ale i kamaráda Harise, který mu pomáhá s natáčením. Kluci blbnou a užívají si natáčení, ale jen do chvíle než zjistí, že kamera dokáže odhalit i věci, které jsou nepříjemné - například pravdu o jejich spolužačce, kterou Tomáš miluje anebo že mu jeho táta lže! Dvakrát týdně tajně odjíždí místo práce bůhvíkam, ale zapírá to. Tomáš, i když má obavu, že se dozví něco, co bude bolet, se rozhodne tomu přijít na kloub. Netuší, že narazil na rodinné tajemství, které má mnohem hlubší kořeny, než se zprvu zdálo.... Jeho odhalení je šokující i čisté svou neokázalou jednoduchostí a lidskostí. (Falcon)
(více)Recenze (762)
Někde zbytečně zdlouhavé a jinde jako když ve foťáku zrovna došel film. Ano, to mám na myslí okamžik velkého odhalení, kdy nám Jiří Mádl slovy malého Tomáše najednou nemá co říct. Leckdy kostrbaté, což je jistě roztomilé a žádoucí u kluků, ale u Ondřeje Vetchého to už ztrácí půvab. Takže ne, nepatřím k těm, kdož jsou nadšení a plni očekávání z nadcházející hvězdy, ale přesto si dovolím mít malinkou naději. Ten film není špatný, jenom na můj vkus plave příliš po povrchu a v tom vidím zmařený potenciál. Uvidíme, na co si Mádl troufne příště. Jestli zůstane v bezpečných vodách, anebo si tentokrát už konečně troufne na moře. Moje hodnocení: mezi 2 a 3 hvězdami. Ale když je to ten debut, budu hodná....:-) ()
Nezajímavý hnůj. Koho baví dívat se na haranty s kamerou a tupými proslovy?! odpad! ()
Začátek filmu vás nijak neupoutá. Naopak si řeknete jakou českou kravinu jste si pustili tentokrát. Když se ale prokoušete k zápletce, tak pak najednou vše začne běžet svižněji, ale pořád vám do filmu občas skočí trapný záběr. Závěr filmu téměř nemá chybu. Mohu v klidu doporučit, ale ne všechny to může bavit. Za mě 4 hvězdy, protože závěr byl dle mého na český film silný. ()
Jirka Mádlů,(co nemá rty), se mnou celou dobu balancoval na hraně 70% hodnocení. Tu čtvrtou si zasloužil, až když do doposud čistokrevné komedie vsadil dramaticky emočně vypjaté prvky,kterými dodal "zájezdu" naprostou výjimečnost. Přiznejme si,že scénář nebyl až tak dokonalý a příběh se místy zbytečně táhl. Na druhou stranu je tu ale "pětihvězdní" chlapecká dvojka a jejich babička,která je herecky perfektní a baví! Inteligentní nápad celkového zpracování v podobě auto-šablony a Tím dalším,proč na to jít do kina,je soundtrack,který je jednoduše zajímavý!! ()
Luxusní český snímek, takový svěží vítr v zatuchlém sklepě polovtipných retro komedií a debilních komedií... Parádně zvolená paralela začínajícího filmaře Mádla s hlavní postavou... Film se nebojí ani vážných témat a servíruje je s přehledem a bez zbytečných kudrlinek... Ústřední dvojice dětských hrdinů nepůsobí nijak trapně a vše zvládají s grácií a vtipem... Jen houšť a přestanu tu naší polotvorbu za každou cenu odsuzovat... ()
Asi jsem čekal něco trochu jiného, jako například vtipnou komedii o letní dovolené u moře. Realita byla od původní představy mírně, dost odlišná. Film mě vlastně ani moc neoslovil, protože jsem čekal odpočinkovou komedii, něco jako Účastníci zájezdu, a místo toho jsem dostal thrillerové detektivní drama. Na druhou stranu, jako jihočech oceňuji, že Budějovičák Mádl zůstal věrný svým. A pokud toto srovnám s dalším aktuálním jihočeským filmem Babovřesky x, tak je Pojedeme k moři úžasnou podívanou! ()
Na debut nie zlé. Keď sa prekušete až k záveru, tak si poviete, že to má vynikajúci scénar. Ale dostať sa tam dá miestami pekne zabrať. Zámer? Možno. Neoslovilo ma to ale až tak, ako by som čakal. 2 z 5 ()
Celou dobu jsem si říkal, jak je to o hovně. Sice dospělácká témata, ale servírovaná dětským pohledem a s dětskou naivitou. Takže bylo všechno od začátku jasné. Až na jeden detail. Takže jsem rád, že jsem u filmu vydržel až do úplného konce. I když to bylo teda občas dost náročné. ()
protože jsme doma taky měli jedenáctiletého nadšence s kamerou,vzpomněla jsem si na jeho "výtvory" a myslím,že film - příběh pohledem takového kluka se Jirkovi Mádlovi povedl.....budu držet palce,ať mu tenhle pohled nezůstane pravidlem u příštích filmů,to už by asi ono nebylo :-) ()
Sice jsem to sledoval jen tak po očku, ale s milým překvapením musím říct: Líbilo se!!! ()
Film viděný dětskou optikou. Vtipné okamžiky se střídají s nudnějšími, pak to jde trochu do dramatu... Mně ten závěr dostal. Mádl se nezdá, ale jako scénárista a režisér se určitě neztratí. Jen tak dál. ()
Odpustím si řádný komentář, a jen poznamenám, že herectví Jaroslavy Pokorné (kterou mám obyčejně docela ráda) v tomto filmu je omezeno na to, že se tváří jako baset, zírající na před ním visící buřt. Což mě fascinovalo po celou dobu, ačkoliv ten film o tom asi být nemá.... ()
Ať se jde Jákl i se svým Ghoulem vycpat. Tohle sice není found footage v pravém slova smyslu, ale žánru záběrů z kamer odpovídá. Komedii zde tvoří hlavně situace, které ovšem díky dokumentárnosti ve stylu „o životě“ nepůsobí uměle a vynuceně. Příběh jde ruku v ruce s nápadem hlavního, dětského hrdiny, který se rozhodne natočit svůj život a mezitím zjistí, že se kolem děje víc, než jedna zajímavá věc. Zaujetí diváka podezřením z nevěry vlastního otce, či situací kamaráda žijícího v násilnickém prostředí, tedy funguje. A zbytek? Líbilo se mi, jak mnohdy film mluvil jen skrze nekomentované záběry a navazující situace, podkreslené akorát hudbou. Název snímku tkví v pointě, takže divák nesmí očekávat to, co jsem očekával já - tedy záznam zájezdu k moři, takovou dokumentární variaci na Účastníky zájezdu. Jinak jsem opravdu mile překvapen a i přes málokdy uvěřitelné herecké výkony mohu říct, že 90 minut strávených sledováním pseudo-záznamu ze života malého kluka, jeho přátel i rodiny, vůbec nelituju. 80% ()
Je to sice trochu vítězství formy nad obsahem, ale vlastně mi to moc nevadí proto, že to 1) držej skvělí herci a 2) ta bezprostřední optika jedenáctiletýho kluka funguje i bez nějakýho pitvoření nebo přehrávání u dětskejch herců jinak tak častýho. Něco je samozřejmě trošku přitažený za vlasy (třeba ty tajemný vejlety pana otce nebo to, že v reálu by se mu na tu kameru jenom těžko každej pořád usmíval /včetně holek/, jen těžko by to nikdy nikomu nevadilo, jen těžko by mu už dávno kvůli tomu někdo nedal dělovku atd.), ale jako takový uhlazeně pohádkový vyprávění o "obyčejnym" životě z bezelstně naivního pohledu ve světě rozkoukávajícího se kluka je to super a mně se na to koukalo moc hezky. // No, to bych napsal za sebe, jenže pak jsem si přečet recenzi od Fily - a musim uznat, že jsem se nechal opít rohlíkem a teď už mi ten film zas tak skvělej nepřijde (jako sebeshazující důkaz tady nechávám i ten svůj první dojem, haha). Ne vždycky s Filou tak úplně souhlasim (např. u Wilsonova) - nejsem totiž tak úplně přesvědčenej o tom jeho pohledu na film jako na umění, který "má především vyprávět dobře motivované, logicky soudržné příběhy a vytvářet uvěřitelné světy": Souhlasim s tim bezezbytku u vážnejch a vážně míněnejch, seriózních filmů, do kterejch spadá samozřejmě i Pojedeme k moři (proto uznávám to svoje opití rohlíkem), ale stojim si za tim, že některý filmy vážnou nebo seriózní ambici vůbec nemaj, nechtěj mít a buď si chtěj jenom hrát, nebo si z něčeho dělat srandu - což pak už záleží na vkusu, účelovosti vs. odůvodněnosti, trefnosti, nebo na otevřenosti diváka k tý filmem podávaný hře (což je podle mě případ právě třeba toho Wilsonova); teda minimálně pro mě to tak je. Uznávám ale, že v případě Pojedeme k moři je ten rádobypoláčkovskej styl spíš vějičkou na diváky a zástěrkou pro nedomyšlenost dalších zákonitostí a nakonec i uvěřitelnosti celýho vyznění - a mezi nachytaný se hlásim i já. Neberu si ten hezkej pocit po zhlídnutym filmu (a spoustě lidem tenhle dojem nebo nálada určitě bude stačit), ale je v pořádku mít nároky mnohem vejš. / Nakonec teda mezi 2 a 3* (původně bych dal 4*). ()
Hned na úvod musím přiznat, že Mádlův režijní debut mu vyšel perfektně - neotřelý námět i forma, sám si napsal scénář, je v tom cítit autorský rukopis. Na druhou stranu má snímek hodně slabých míst, originální forma chvílemi dráždí a jednotlivých nedokonalostí si je jistě vědom i sám Mádl. Pointa je však silná, nečekaná a zcela tragikomická. ()
Na český film překvapivě hodně dobré! Novátorské zpracování a velmi příjemně a citlivě podaný příběh. Velmi zajímavou a zábavnou formou nám Jirka Mádl naservíroval současná chlapecká (nevinná) léta :-) Perfektní výběr herců, kteří se do svých rolí maximálně převtělili.. Celkově velmi sympaticky a hravě pospojované a poskládané skoro jako puzzle ;-) Jednu mušku bych tam měla - trošku víc bych rozvedla závěrečné "odhalení", ale chápu, proč to režijně je tak jak to je ;-) Držím palce, aby se Jirkova režijní kariéra posouvala dál a neskončila po prvním vydařeném filmu! ()
Ze začátku jsem si to nechtěl připustit, ale tohle je ojedinělý snímek. A v letošní extrabídě je to přelesklý klenot. Režisérova volba, vyprávět příběh prostřednictvím amatérského filmu jedenáctiletého hlavního hrdiny mi přijde jako takové nouzové východisko. Je nasnadě říct, že se mu tahle forma hodila do krámu, dobře se dají za ně schovat všechny chyby a začátečnické nezkušenosti a třeba i nedostatek financí. Je nutno však dodat, že snímek je až neuvěřitelně upřímný a dětsky čistý. Líbí se mi jak dnešním dětem krásně ukazuje, jaké to je být adolescentem se vším všudy. Na druhou stranu dost nedotažený a chvílema prvoplánový. Ale stejně pane Mádl, tohle je dobrý film. Mezi tou produktplacementovou vatou, je to balzám na unavené české oči. ()
Zajímavým stylem natočený nesmysl (desetiletý fanoušek Formana, chceche), který převypráví děj, na který by stačil krátkometrážák, mohlo to být kompenzováno mylšnekou / ideou / sdělením, ale nebylo. ()
Neobvyklé, životní, zajímavé, poutavé, napínavé. Jsem velice mile překvapena. Jirka umí točit, film měl spád, bylo to zajímavé, napínavé a autor dokázal to, že chtě nechtě vtáhl diváka do děje. Konečné odhalení tajemství rodičů byla facka do obličeje. Konec dobrý, všecho dobré. Tleskám. Dobrý film. ..a pak řešíme takové ptákoviny.. ()
Tak nějak jsem čekal komedii. Která nepřišla. První dvě třetiny jsou maximálně k pousmání a místy spíše nudné a zdlouhavé. Teď to bez [SPOILER ALERT] nepůjde - poslední třetina otočí, a to dost daleko od komedie. Dost. Po pravdě jsem dlouho diváky sedět doku se úplně nerozsvítilo a neskončila projekce, a odejít tak potichu a pořádaně. Já byl jeden z nich. A melancholii, přelévající do depresivních stavů, co to ve mě zanechalo, setřásám ještě teď, skoro dvě hodiny poté. Mádl si prostě hodinu hrál na dvorku s kamením a pak nandal diváku kopačku do koulí. [SPOILER END]. Pro mě je tedy Pojedeme k moři poměrně rozporuplný kousek, s proměnlivou hereckou kvalitou (jak kus od kusu tak v čase), co má hodně silný závěr. Nemyslím si že by si Mádlův počin zasloužil více jak tři hvězdičky. Úderný poslední třetina nespasí ty slabé dvě předtím. Ať je ve své komornosti a osobitosti a vší snaze o lehkost a všednost, sebesilnější. Pokud si z toho Mádl vezme to nejlepší pro další počiny, tak se těším, s čím přijde příště. ()
Reklama