Režie:
Dome KarukoskiScénář:
Aleksi BardyKamera:
Henri BlombergHudba:
Jean-Paul WallHrají:
Peter Franzén, Laura Birn, Jasper Pääkkönen, Yusufa Sidibeh, Jussi Vatanen, Timo Lavikainen, Pamela Tola, Mikko Neuvonen, Niko Vakkuri, Jani Toivola (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Teppo je radikální neonacista, který si pevně stojí na svých názorech a předsudcích. Zároveň však touží po lásce a rodině. Když potká atraktivní servírku Sari, vše se zdá ideální, dokud nepozná jejího malého černošského syna Rhamua. Teppo tak stojí před těžkým rozhodnutím – splní si svůj sen o otcovství a rodině nebo zůstane věrný své celoživotní víře a přesvědčení založeného na diskriminaci, ignoranci a nenávisti? Situaci navíc ztíží Teppův bratr Harri a vůdce skinheadů je tak nucen učinit jasné rozhodnutí, které však může mít fatální následky pro něj i pro ty, které miluje. (Film Europe)
(více)Recenze (95)
Zajímavě zpracované téma na střet různých kultur. Další z povedených finských filmů. 75%. ()
Opravdu silnej film, kterej mě dost rozhodil. Opravdu to není můj šálek kávy, proto dvě, jinak zahraný je to až moc přesvědčivě a reálně. A konec se také povedl, ale ta většina, to tělo příběhu.. prostě ne. ()
Dome zmainstreamovatel. Škoda! ()
Ano, tahle problematika se dá natočit i jinak než za srdcervoucího pláče (USA) nebo salv smíchu (Francie). Vkusně, s nadsázkou, a přesto vcelku trefně, reaguje na podobu multikulturality a rasismu v takové podobě, v jaké si je většina obyvatel představuje. Tím sice tak trochu přispívá k tomu ideálnímu (a černobílému) obrazu chápání etnických a jiných znevýhodněných menšin, ale to se dá vcelku odpustit. Filmově prostě musí být o čem točit. Jinak by to byl dokument a ne hraný snímek. Trochu mě mrzí hodně rychle vygradované finále, já bych si to bývala ještě chvíli užívala. ()
Po finskom Levottomate som sa zamiloval do finskej kinematografie, a tuna sa mi dostal dalsi kvalitny finsky /= mimohollywoodsky/ film. Tematika je o neonacistoch a o raste radikalnej pravice v krajinach Skandinavie. Zaujimavostou moze byt ucast herca Jaspera Paakonena /Levottomat 3/, ktory hral na urovni. Dalsi finsky herec Franzen taktiez na urovni. Ako mylovnik kvalitnej europskej kinematografie som spokojny : 80 % ()
Ačkoliv jsem tento film měl dlouho z části rozkoukaný, nechtělo se mi na něj dívat do konce. Zpočátku mě příliš nezaujal a zajímavý začal být až po objevení provokativního černošského synka Rhamua. Když se k tomu přidá ortodoxní nacionalista s pilinami místo mozku v podobě Teppeho bratra, je oheň na střeše. Film začíná nabírat nebezpečný spád s přímou úměrou, kdy se z Teppa stává umírněný člověk. Ke konci jsem film dokoukával prakticky bez dechu. ()
Zajimave postavicky, ktere jsou velmi dobre zahrane. Je zde i nekolik dobrych scen. Misty zabavne, trochu dojemne... Ale stejne jsem tomu uplne neveril. Cekal jsem neco vice... ()
...nebudu říkat, že je to jen jeden z dalších filmů... je skvělý... jde si syrově za svým... jako život... ()
Ze začátku jsem teda bojoval s tou finštinou, ale člověk si zvykne. Teppo je frajer a je paráda pozorovat jak se spolu s Rhamu začínají poznávat a sbližovat. Super bylo taky, jak Harri miloval svýho bratra a držel se na uzdě, ale bohužel pohár trpělivosti přetekl. Rhamův otec byl hloupej, že se do něj celou dobu tak navážel. Jasně, je zhnusenej tím čím Harri je a ukazuje, že se nebojí, ale kurva přece do něj nebudu v jednom kuse šít. To je jako hodit plechovku pod tlakem do ohně. A vůbec se divím, že si synka nechtěl okamžitě odvést. Bylo to takové prapodivné. ()
Dlhšie sa mi nestalo, aby ma film tak milo prekvapil. Aj keď uznávam, že som mal asi malé očakávania. Bizarné postavičky v ešte bizarnejšom strete, ale hlavne realisticky podané a tiež zahrané. V niektorých scénach som sa síce pouškŕňal, napr. keď partička rodičov prišla zbunkovať neonacistu, alebo keď dotyčný neonacista robil v škole dozor a zastrašoval učiteľský zbor, ale malo to gule, živelnosť, typický severský humor a čas pri sledovaní mi ubehol ako voda. ()
Od snímku z prostředí radikálních neonacistů jsem nečekala žádný zázrak, takže jsem nestačila zírat, jak rychle jsem propadla ději a pod tíhou nepřetržitých obav sledovala vývoj příběhu, o kterém jsem si byla jistá, že skončí hodně špatně. I v samotném rozuzlení jsem se však pořádně sekla, za což tvůrcům musím blahořečit, jelikož mi přichystali celkem slušný adrenalinový filmový zážitek. Abych si u nejdrastičtější scény oddechla, jak všechno dobře dopadlo, tak to se mi fakt asi ještě nestalo. (80%) ()
Celkem realisticky podaný snímek o neonacistovy, co se zamiluje do ženy, která má ale bohužel za syna černouška, ironie osudu dovede Teppa do situací, kdy neví kudy kam a často se dostává do velmi nepříjemných situací, ostatně přesně tak to většinou v životě chodí, jak se sere, tak se sere. Zahráno velmi přesvědčivě a občas je to i celkem vtipné. Viděno v rámci Filmová výzva 2015 od Tonach ()
Finský nácek Teppo, prostovlasý skorosympaťák, se jednoho večera seznámí v baru s pohlednou blondýnkou Sari a všechno vypadá tak zasněženě finsky bíle. Ovšem zápletka je spíš jak pro “černou“ komedii , jelikož Teppo brzy zjistí, že Sari má z prvního manželství malého černouška Rhamadhaniho. Zřejmě v té náckovské partě plácali po holé hlavě Teppa ze všech nejvíc, až se mu tam rozsvítilo, jelikož se neprojevil jako ostatní hovada ze stáda a hlavu umí používat krom rozbíjení jiných hlav i k přemýšlení o změně svého životního postoje. Rasistické narážky či útoky mezi ním a malým Rhamadhanim působily spíše vtipně než nepřátelsky, a vytvoření kamarádského pouta netrvalo dlouho. Do mnohem dramatičtější polohy tak posouvaly příběh střety Teppa s jeho bývalou naci-partou, ve které působil i jeho mladší bratr, jenž na svých bedrech donese film až do tragického závěru. Věrohodně natočené, vkusně syrově podané drama ze současného Finska, navíc se sympatickým černouškem…u mě za dvě bílý a dvě černý hvězdičky :-) ()
Momentálně více aktuální než v době svého vzniku. Kéž by vše bylo černobílé - jak by to bylo jednoduché. Druhý snímek, který od Karukoskiho vidím, a opět spokojenost. Na svůj věk je velkou nadějí do budoucna pro severský film. ()
Bílé Finsko proti černým přistěhovalcům. Dávám 85% ()
Opět skandinávský film, jak jinak než se sociální tématikou - a Finsko je vlastně náckokvský stát, takže se to nácky jenom hemží. Parádní film, žádný srdceryvný, a obhajující přistěhovaleckou lůzu, ani zbožně vzhlížející k "čisté rase" - je prostě nestranný. A přesto tolik říkající... Franzén v titulní roli je nezapomenutelný. ()
Krátky pohľad do života fínskeho chlapíka s veľmi krátkymi vlasmi. Nevieme, ako k tomuto svetonázoru prišiel, ale vidíme, do akého konfliktu záujmov sa dostáva. A úspešne ho rieši, keďže nemá v hlave nasrané, čo síce zvykne tvrdiť, ale plati to viac pre jeho brata. Spoločne v dome tak vznikajú zvláštne, vtipné, kontroverzné a nebezpečné situácie. Neonacizmus v praxi vo Fínsku vidíme s mierne vykonštruovanou zápletkou, ale nikto nemôže povedať, že by sa to nemohlo stať. Je to dobre natočené so zaujímavým scenárom a krvavým happyendom s flexo brúskou, ktorý sa na prvý pohľad vôbec nemusí zdať šťastným, ale je. –––– Najdôležitejšie je, že robíš správnu vec, Teppo. –––– Časy sa definitívne posrali. V armáde sú lesby, gejovia a prisťahovalci. ()
"Good night, nigger monkey. Good night, Nazi loser." :D :D :D ()
Jak já tyhle severské lahůdky zbožňuju! Skvělí herci, scénář, kamera, atmosféra, spousta emocí. A k tomu navíc více než místy dokonale černě humorné! [Febiofest 2014] ()
Jo uz ani chladny sever neni, co byval a ten cernej sajrajt se rozleza vsude. A co hur, hned si mysli, ze jim vsechno patri a vsude jsou doma. Vyborne drama na tema pristehovalci x rasismus. Takova finska variace na Kult hakoveho krize, ale ne tak americka, coz je tady jen ku prospechu veci. Konec byl paradni. Peter Franzén zahral skvele - pobavila me hlavne scena, kdy tomu malemu bubakovi ihned po seznameni nabizi neco k jidlu. Co jineho, nez banan :-)) ()
Reklama