Režie:
Lone ScherfigKamera:
Sebastian BlenkovHudba:
Kasper WindingHrají:
Sam Claflin, Max Irons, Douglas Booth, Ben Schnetzer, Freddie Fox, Olly Alexander, Matthew Beard, Holliday Grainger, Jessica Brown Findlay, Natalie Dormer (více)Obsahy(1)
Alistair (Sam Claflin) a Miles (Max Irons), oba s aristokratickými známostmi, začínají první rok na univerzitě v Oxfordu. I když jsou velmi odlišní - Miles stojí nohama na zemi a je šťastný, že má přítelkyni z nižší společnosti, zatímco Alistair je snob doufající v následování svého strýce - jedno mají společné. Oba se stanou členy Riot klubu, což je klub s dlouhou tradicí pití alkoholu pyšnící se hedonismem a přesvědčením, že za peníze se dá koupit cokoliv. (rialilly)
(více)Videa (5)
Recenze (39)
Trailer sliboval nahlédnutí pod pokličku striktně elitářského spolku bohaté mladé britské mládeže na univerzitě Oxford, které slibovalo silnou eskalaci děje a možná i nějaké to morální pomrknutí. Nic z toho se moc neděje. Co může být prvních dvacet minut zajímavé po chvilce omrzí a jelikož je začátek hodně pozvolný, tak je závěrečná eskalace bez potřebné gradace a drivu. Těžko se asi ztotožníte s hlavními postavami, a tak pro Vás bude jejich chování na míle vzdálené. Na druhou stranu směřování jednotlivých charakterů není nikterak zajímavé a dá se říci, že hodně šablonovité vzhledem k jejich úlohám v rámci hlavní skupiny. Mladí herci těžce nudní a to hlavně Claflin a Booth, od kterých by se dalo i něco čekat. Závěrečná eskalace přichází pozdě a nedá se říci, že by vynahradila předchozí nevýrazný průběh. Celkově spíše nezajímavý film. ()
Od nového filmu Lone Scherfig jsem si i na základě jeho hereckého obsazení hodně slibovala a po zhlédnutí úplně nevím, jak se k němu postavit. Celkově mám problém hodnotit kvalitu filmu, které jsou obsahově morálně zkažené a odpudivé. Party, gangy, kluby jsou vždycky rizikové právě v té skupinovosti o které mluvil už Gustave Le Bon ve své slavné Psychologii davu. V davu se ztrácí zodpovědnost, protože vina se rozděluje na kolektiv, kdy jsou vinni všichni a zároveň nikdo. Deset lidí sice takový dav není, ale posílen alkoholem a opojen svým mládím, penězi, statusem a mocí, která z toho všeho plyne, může být ve výsledku ještě nebezpečnější než jakýkoliv jiný. Ovšem členství v některé z těchto elitních skupinek neposkytuje jen výhody anonymity, ale i nevýhody, kdy jednotliví členové musí vytrpět zvěrstva a vykonat "rituály", aby dokázali, že jsou jejího členství hodni. Pít červy, mít zničený pokoj, přežírat se, povinně se opíjet, dokonce sledovat, jak se ostatní členové chovají k vaší přítelkyni jako ke kurvě...to jsou rizika povolání, která si ne každý při vstupu uvědomuje. Proč jsou tedy kluby a party tak atraktivní? Nejspíš naše zoufalá potřeba někam patřit a přijít si výjimečný/á, spojená se strachem ze zesměšnění a označení za zbabělce. Každý by si měl ale položit otázku, jak daleko je ochotný/á zajít kvůli vlastnímu pohodlí a udržení vhodné společenské masky... ()
„V pokoji mám láhev tequilly, kdyby ses třeba chtěla zastavit.“ – „Nechci strávit další tři roky tím, že se budu vyhýbat klukovi, se kterým jsem šukala týden před prvákem.“ Počáteční zdánlivá pohoda by diváka skoro nechala v domnění, že se nebude dít nic vážného. Avšak od okamžiku zabydlení se v restaurační místnosti začne atmosféra nenápadně, pomalu ale jistě houstnout, a jeden z hlavních hrdinů brzy nenechá nikoho na pochybách, že se tenhle bujarý večer pořádně zvrtne. A jakože tahle párty byla s každou minutou čím dál větší síla, a já byl napjatý, do jakého stavu to všechno dospěje. Tvůrci se však drželi ještě docela při zemi, což je ve výsledku možná i škoda, protože z publika mohli dostat podstatně víc emocí (ne že by jich ve mně osobně i tak nevyvolali vcelku dost). I konec mohl být drsnější a drtivější, přesto závěrečné kroky jedné z postav a její výraz člověka také nenechají úplně v klidu. Při sledování filmu divák dostane snobství, aroganci, pocit nadřazenosti/výjimečnosti, touhu po obdivu, kolektivní šílenství a vinu, to vše vyvolávající znepokojení. A za mě to budou slušné 4*, přestože potenciál snímku byl vyšší. ()
Těžiště kritické filipiky představuje ustanovující večeře (rovná se bohapustá ožíračka) elitářského oxfordského studentského klubu, při níž narůstající promile alkoholu v krvi odkrývají zkaženost, frackovitost, povýšenost bohatých nóbl snobů. Samozřejmě u někoho více, u někoho méně. Ambivalentní závěr bez většinové morální sebereflexe se dal čekat, jinak mi konverzační snímek svižně utekl. ()
Zhlédnuto hlavně kvůli zajímavému obsazení nadějných mladých anglických herců (Sam Claflin, Max Irons). Už od začátku bylo jasné, že tenhle klub bude jenom pro bohaté mladíky, kteří si myslí, že s penězi si můžou koupit všechno. Jakmile se film přehoupl do druhé půlky, kde se v podstatě až do konce odehrával v jedné místnosti, tak to nabralo obrátky. A mě bylo při sledování pořád víc a víc špatně z toho, jak se původně "nevinná" večeře zvrhla. 3* ()
Galerie (35)
Zajímavosti (3)
- Robert Pattinson, Sam Claflin, Douglas Booth a Max Irons byli všichni zvažováni do hlavních rolí. Robert Pattinson byl jediný, který roli nedostal. (rialilly)
- Původně se film měl jmenovat Posh. (Milito999)
- Film je natočen podle divadelní hry "Posh" od Laury Wade, která měla premiéru v roce 2010 v Londýně. (Milito999)
Reklama