Série(2) / Epizody(26)
Obsahy(1)
Soudce je člověk, před kterého předstupují lidé se svými problémy a od kterého očekávají jejich řešení. Soudce je člověk, kterému soudní spory vstupují do soukromí a stávají se součástí jeho života, vědomí, konání i snů. Není lehké žít s cizími záležitostmi a den za dnem hledat unikající pravdu, nezbytnou pro spravedlivé rozhodnutí. I soudce má soukromí a snaží se v něm žít podle vlastních představ, ale ani tady pojmy jako láska, čest nebo pravda nelze jednoznačně definovat. Soudce Adam Klos se snaží pochopit nejen své případy, ale i sám sebe. Třináctidílný seriál o životě a době soudce A. K. vypráví současný, reálný a vnitřně dramatický příběh mladého muže, složitě se prodírajícího civilními soudními spory, charakteristickými pro současnou společnost. Každý z nich se musí snažit pochopit a ukončit svým rozsudkem, svou představou o spravedlnosti. A musí nést nikdy nekončící odpovědnost za to, že se jeho verdikt dotýká bolavých míst našich obyčejných životů. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (219)
v právu se nevyznám,tudíž hodnotím jen zpracování...poslední dobou oblíbená slyšitelnost myšlenek mi zatím nevadí (ale ještě pár filmů a asi bude):-)....D.Kolářová hraje svojí roli úplně výborně,dokonce i J.Bartoška čím starší,tím koukatelnější,jinak příběh takový průměrný...normálně bych dala tři hvězdy,ale protože ve vedlejší roli hraje mně velice důvěrně známé křeslo (to psychoterapeutičky),dávám čtyři :-) ()
Velmi dobré to bylo, nemohl jsem si nevzpomenout na podobný seriál z prostředí (okresního) soudu Na lavici obžalovaných justice scenáristy Jiřího Křižana se snovými výjevy z jeskyně a zásadními verdikty, zda ten či onen je (nebo bude) dobrý soudce. V Životě a době je tento prvek nahrazen vnitřními monology titulního hrdiny. Jednotlivé díly mají dokonalý casting co se soudních pří a kamarádského vztahu soudce s policistou týče, horší je to s linkou terapeutickou. Ovšem podivínské a s hodnoceným dílem nesouvisející výpady v komentáři uživatele flanker.27 nejspíš o nějaký druh terapie přímo žadoní. ()
Téměř! Hodně se mi líbí studený tón celého seriálu a vlastně i ty dlouhé, vleklé scény v soudní síni - je to jak Terapie, jen v jiné místnosti. Celý tenhle hezký koncept (hodně se mluví v práci, v soukromí soudce mlčí) je ale hrozně shozený těmi vnitřními pseudointelektuálními monology, kterými se tam - jak v Cirkuse Bukowsky - dostává ten machistický tón vševědoucího frajerského hrdiny. A to mi jde docela proti srsti. Radši se budu půlminutu dívat na smutného Švehlíka jak bloudí po nábřeží, než si poslechnout jednu povýšenou hlášku ve voiceoveru. ()
(Po třech dílech.) Je to trochu mechanické, trochu chladné a trochu neosobní, zároveň to ale tyhle prvky dokáže využít k přiblížení krize, kterou prochází hrdina. Možná místy překáží zbytečné vnitřní průpovídky, co nikam neposouvají děj, a možná bych někdy opravdu chtěl trochu vidět těm postavám do hlavy a víc je chápat, ale i tak, jak seriál je, je pořád tím nejlepším, co ČT nabídla v dramatické tvorbě za hodně dlouhou dobu. Aby to tenhle dojem udrželo, bude ale potřeba přece jenom trochu zapojit emoce a přejít pod povrch - jsem zvědavý, kam se to posune. ()
Tak tedy. Seriál jsem původně docela chválil, promíjel mu jeho právní vady a celkově byl rád, že nejde o normální českou seriálovou bídu. Jenže, poslední dva viděné díly výrazně posílily něco, co jsem tam sice cítil už dřív, ale bylo to v míře snesitelné. Teď už to v míře snesitelné není. Moralizování a poučování skrze víru. Prostě naše problémy pramení z nedostatku víry. Nejateističtější země světa prostě nemůže správně morálně žít, zato kněz, co spáchá sebevraždu pro princip (co je na celibátu za princip?) nás má vést k zamyšlení. Klasika, u které to asi musí skončit vždycky, když je to z téhle pozice. Opravdu každý věřící, kterého jsem kdy v životě potkal, ať se tváří sebeliberálněji a sebeblahosklonněji, se nakonec dostal ke dvěma věcem: a) vy nevěřící se dotýkáte mé víry, vlastně už jenom svou existencí, protože odmítáte přijmout boží lásku, b) když odmítáte přijmout boží lásku, přijdete do pekla, ale já vás miluju a není pozdě na to změnit názor. Z čehož vyplývá - "vy ateisti nekritizujte něco, čemu nerozumíte, ale já jakožto křesťan mám od boha patent na to, co je správné a co ne, takže já vaší nevíru odsuzovat můžu." Věřící jsou boží lásky plní, ale když dojde na lámání chleba, spoustu věcí ze samého zdroje své víry radši ignorují a vybírají si. jenže ta zpráva, co přetrvá věčnost, ten jejich absolutní morální princip, ta neoddiskutovatelnost principu existence zvaného bůh, je morálka nějaké tři tisíce let stará a my lidi jsme se mezitím posunuli, ne díky víře, ale jí navzdory. Nebo snad ještě považujeme za morální toto: Stalo se pak, když synové Izraelští byli na poušti, že nalezli jednoho, an sbírá dřívív den sobotní. A ti, kteříž ho nalezli sbírajícího dříví, přivedli jej k Mojžíšovi a k Aronovi i ke všemu množství. I dali jej do vězení; nebo ještě nebylo jim oznámeno, co by s ním mělo činěno býti. I řekl Hospodin Mojžíšovi: Smrtí ať umře člověk ten; nechať ho bez milosti ukamenuje všecko množství vně za stany. A protož vyvedli jej všecko množství ven za stany, a uházeli ho kamením, až umřel, jakož rozkázal Hospodin. Nebo těžší kalibr: A zajali synové Izraelští ženy Madianské i děti jejich; všecka hovada jejich, i všechny dobytky jejich, a všecka zboží jejich pobrali. Všecka také města jejich, v kterýchž svá obydlí měli, i všecky hrady jejich vypálili ohněm. A všecku loupež i všecky kořisti pobravše, lidi i hovada, vedli je k Mojžíšovi a k Eleazarovi knězi, a ke všemu množství synů Izraelských, i zajaté i kořisti, i loupeže, k vojsku na roviny Moábské, kteréž jsou při Jordánu naproti Jerichu. I vyšli Mojžíš a Eleazar kněz a všecka knížata shromáždění proti nim ven za stany. Tedy rozhněval se Mojžíš na vůdce vojska, hejtmany nad tisíci a setníky, kteříž se navraceli z boje, a řekl jim Mojžíš: A což jste zachovali všecky ženy? Ej, onyť jsou hle synům Izraelským, podlé rady Balámovy, daly příčinu k přestoupení proti Hospodinu, při modlářství Fegor, pročež ona rána přišla byla na lid Hospodinův. Protož nyní zmordujte všecky děti pohlaví mužského, a všecky ženy, kteréž poznaly muže. Všecky pak panny, kteréž nepoznaly muže, zachovejte sobě živé. Nebo v knize Jozue, kde "pohubili ostrostí meče jako proklaté všecko, což bylo v městě, od muže až do ženy, od dítěte až do starce, a až do vola, dobytčete i osla. Je to pořád ten samý bůh, který nařizuje tyhle masakry, který je vzorem té morálky, která nám má být po 3 tisících letech stále vzorem. A není žádný návod pocházející ze samotného náboženství, který by řekl "tohle už ne, to nejsme my". Ne je to právě ta sekulární a hrozná ateistická morálka, která je předmětem vývoje stejně jako cokoli jiného, co je součástí člověka, která nám toto brání považovat za správné. Takže na mě s bázní boží a činěním dobře hospodinu nechoďte. () (méně) (více)
Galerie (666)
Zajímavosti (43)
- Klos (David Švehlík) cituje text: „Bo bez odvahy se těžko cosi robi, nic tak, jak odvaha chlapa něozdobi.“ Jedná se o část textu z písně „Skupinové foto“ od písničkáře Pavla Dobeše. (sator)
- Název je parafrází na slavný americký film s velmi neformálním soudcem s názvem Život a doba soudce Roye Beana (1972). (sator)
- Filmová loupež nese reálie trestného činu loupeže z roku 2013, kdy pachatelé přepadli v Přemyslovicích na Prostějovsku vůz bezpečnostní agentury Loomis a připravili je o 33 milionů korun. Pachatelé na vůz stříleli samopaly a brokovnicí. Odsouzený byl recidivista Ján Bakalár na 22 let ve vězení, který byl z tříčlenné skupiny jako jediný potrestaný, jeho komplice policie nedopadla a nenašla ani peníze. (sator)
Reklama