Režie:
Andrzej WajdaScénář:
Andrzej WajdaKamera:
Wit DąbalHrají:
Beata Fudalej, Wojciech Malajkat, Magdalena Warzecha, Jakub Przebindowski, Bożena Dykiel, Cezary Pazura, Wojciech Pszoniak, Agnieszka Kotulanka (více)Obsahy(1)
Psychologická dráma z obdobia 2. svetovej vojny. Adaptácia románu Jerzyho Andrzejewského je príbehom asimilovanej židovky Ireny, ktorá nájde úkryt u svojho bývalého priateľa Jana. Hoci jeho tehotná manželka Anna Irenu bez váhania prijme pod svoju strechu, ich susedia sú jej prítomnosťou, ktorú vnímajú ako vlastné ohrozenie, znepokojení. Suseda Piotrowska navyše žiarli na svojho manžela, ktorý len ťažko skrýva svoj záujem o atraktívnu ženu... (STV)
(více)Recenze (12)
Kresťania si dávno biblické miluj blížneho svojho "mierne" poupravili na miluj blížneho kresťana svojho (ak vôbec niekoho) a najmarkantnejšie sa tento konformizmus ukázal počas druhej svetovej vojny. Veľa sa však od tej doby nezmenilo a názory medzi pospolitým ľudom viac menej zostávajú pomerne rovnaké, v čom vidím odkaz Wajdovho filmu pre súčasnú generáciu. Inak Veľký týždeň pôsobí trochu televízne, v kine by som sa pri jeho inscenačnosti cítil trochu ochudobnený, to dôležité, čo prináša, sa nachádza skôr v scenári. Tematicky podobne ladený Musíme si pomáhať dokázal z diváka vyždímať o niečo silnejšie emócie a priniesol aj nejaké zvraty, Veľký týždeň je priamočiarejší. ()
Poliaci a ich vzťah k Židom, ktorý bol vždy rozporuplný. A po tomto Wajdovom filme v tom nemám oveľa jasnejšie. Vojna je plná bezvýchodiskových situácií a riešením je buď spálené cesto a spálená ľudskosť alebo niečo ešte horšie. Film je očividne pre režiséra prikrátky, príbeh nemá poriadny začiatok ani koniec, ale o krátkom období niekoľkých dní sa snaží povedať čo najviac. –––– Ak by to nebol Hitler, museli by sme po vojne Židov zlikvidovať sami. Poľsko musí byť bez Židov! ()
Vydareny film Andrzeja Wajdu ktory je pokusom o sebareflexiu bežnych poliakov ktory boli okupovany nacistami k židom.Poliaci su vo filme vykresleny rozne najdu sa aj taky ktory chcu židom pomahat (manželka jana Anna chce aby krestania židom pomahali) samotny Jan ktory Irene pomože ma strach z odhalenia narozdiel od svojho mladčieho brata ktory je odhodlany voči nacistom bojovat.Najzapornejšov postavov celeho filmu je suseda Piotrowska ktora Irenu vyženie z domu .zo strachu ale aj z nenavisti voči židom navyše žiarly na svojho mladeho muža ktory sa Irenu pokusi znasilnit.Velky tyžden je silny film ,ktory ma čo povedat aj dnešnemu divakovi. ()
Velký týden je filmovou adaptací stejnojmenné povídky Jerzyho Andrzejewskiho. Andrzej Wajda v padesátých letech slavil s jinou adaptací Andrzejewskiho předlohy svůj první filmový triumf a jako zkušený režisér chce opět nabídnout podobný výkon. Nesporným kladem válečného dramatu Velký týden je kousavá kritika polského antisemitismu a také alibismu širokých vrstev (avšak to zdaleka není jen polské specifikum). Tím však klady končí. To, že se neubrání, a vlastně ani se ubránit nechce, patosu by bývalo bylo to nejmenší, kdyby tomu nescházela poezie a niternost. Místo nich se ve skutečnosti jedná pouze o přehlídku klišé a póz. A to je zoufale málo. Mluvit o pudu sebezáchovy postav (jde o krutou válečnou dobu) není možné, jsou vydány napospas pózám a v nich musí setrvat za každou cenu. Hlavní postavou Wajdova filmu je bezesporu Irena Lilien (Beata Fudalej), mladá židovská žena v úporné touze po holém přežití (i když se to tak někdy nemusí jevit). K hlavním postavám patří také bývalý Irenin milenec Jan Malecki (Wojciech Malajkat) a Janova těhotná a z hrůz války naději křesťanské víry oddaná manželka Anna (Magdalena Warzecha). Z výraznějších postav: Janův mladší bratr a mladický idealistický bojovník Julek (Jakub Przebindowski), nebezpečně žárlivá sousedka manželů Maleckých Piotrowska (Bożena Dykiel), a Piotrowské mladší a sexuálně žádostivý manžel a harmonikář Józef (Cezary Pazura). Z dalších rolí: dobrosrdečnější majitel bytového domu Zamojski (Wojciech Pszoniak), jeho tichý sluha Władek (Tomasz Preniasz-Struś), "vlastenecky" smýšlející Janův kolega z práce Zaleski (Artur Barciś), či sousedka Maleckých v neustálém strachu o své dvě dítka Karska (Agnieszka Kotulanka). Wajda ztratil svou poezii, niternost a "opravdovost", vše nahradil pózou. Z Velkého týdne by byl dobrý komiks, ale jako filmové válečné drama patří k tomu nejhoršímu z filmové tvorby proslulého režiséra. ()
Hraničné situácie najlepšie odhaľujú pevnosť charakterov a skutočné zmýšľanie. Falošné masky kľudného spolunažívania v mieri padajú ako domky z karát. Navrch vystupuje ozajstná ľudskosť. U každého sa prejavuje trochu inak. Väčšina si chce nejakým spôsobom privyrobiť, vyťažiť z ťaživej situácie čo to dá. Priživovaním sa na utrpení prenasledovaných, vykupovaním si ich slobody úplatkami. Peňažnými, či sexuálnymi. Iní sa snažia nevidieť, nepočuť a nehovoriť, len aby sa im nedajbože čosi nestalo. Ďalší sa vrhajú do márneho boja proti presile. Neuvedomujúc si, že takýmito hŕŕŕ odbojmi spôsobia zánik života sebe a obrovskú tragédiu vlastnej rodine. Jemné odtienenie oblomkov ľudskej povahy vypovie o človečenstve častokrát viac v umeleckom spracovaní (literatúra, film, hudba, maľba), než akokoľvek fundovaná psychologická štúdia. Andrzej Wajda uchopil tému na pomerne malom priestore výseku zo života ukrývajúcej sa mladej ženy pred brachiálnou nacistickou okupačnou nadvládou v tomto smere majstrovsky. Škoda len, že napriek nesporným spomenutým pozitívam pôsobí "Veľký týždeň" formálne skôr ako obyčajný malý vojnový varšavský týždenník. 70%. ()
Reklama