Režie:
Vuk RšumovičScénář:
Vuk RšumovičKamera:
Damjan RadovanovicHrají:
Denis Murić, Pavle Čemerikič, Zinaida Dedakin, Isidora Jankovic, Mihailo Laptosevic, Bora Nenic, Marija Opsenica, Branka Šelič, Goran Šušljik (více)Obsahy(1)
Celovečerně debutující scenárista a režisér Vuk Ršumović bez zbytečných emočních výlevů předkládá de facto uzavřenou epizodu ze života chlapce, jenž vyrostl mezi lesní zvěří. Z bosenských lesů ho „zachránili" lovci a poslali do bělehradského sirotčince. Zde se nový chráněnec musel naučit přebíjet své zvířecí pudy a nahrazovat je civilizovaným chováním. Momenty pozvolné proměny zvládl dětský herec Denis Murtić na výbornou. Do Ršumovićovy civilně vyprávěné psychologické studie ale časově zasáhne válka v Jugoslávii. Snaha o proměnu divocha v civilizovaného tvora selže v momentě, kdy „vyspělá" společnost vytáhne do barbarského boje na život a na smrt. (Febiofest)
(více)Recenze (7)
[IFF 2014] Sugestívny príbeh "divokého dieťaťa" odohrávajúci sa v kulisách administratívneho chaosu a blížiacej sa vojny. Viac viz. festivalový denník. ()
[FebioFest 2015, Praha] Srbskij Kolja! No dobrá, možná spíš srbský tarzan, ale to je jedno. Film s oblíbenou nálepkou "Podle skutečné události", ale tady sakra k uvěření. Možná chvílemi až moc syrový. Žádný náznak nějakých lepších zítřků, prostě Nikdy nemůže být tak hrozně, aby nemohlo být ještě hůř. A v předválečných sirotčincích pod Sovětským svazem to platí dvojnásob. Na poli srbského dramatu nejsem zrovna doma, protože jediný srbský film, který jsem viděl byl… Srbský film, ale tohle bylo kvalitní na jakékoliv poměry. Na to, že stopáž je jen hodinku půl se sem vměstnalo opravdu hodně. Nebýt toho, že lístky na Tůň se vyprodaly zrovna ve chvíli, kdy jsem si je kupoval na pokladně, tak bych na tenhle film nejspíš ani nešel. A to byla škoda. ()
V Srbsku je to co do vztahů ve společnosti divoké samo o sobě, i bez dětí vychovaných vlky. Jezdit tam aby se člověk bál, chodit na jejich filmy snad ale bude i nadále bezpečné. Velké překvapení a hodně suverénní biják. (Febiofest 2015) ()
Určitě velmi čitelný a čistý film, ale taky maximálně přesný a velmi koncentrovaný na svoje téma. Protagonista vynikající. Oslovilo mě to víc než Truffautovo Divoké dítě. ()
Pôvodný titul filmu No ones child vedie po jeho zhliadnutí k viacerým otázkam. Nikdy totiž nie sme, ani ak nás nájdu medzi stromami a vlkmi, nikoho deti. To preto, lebo sa stanete aj v takomto extrémnom prípade deťmi adoptovanými. Či už inštitúciou, rodinou, alebo niečím nepredvídateľnejším, čím by som nechcel spoilerovať. Film začína ako psychologický ponor do duše dieťaťa, ktoré má bližšie k inštinktívnemu zmýšľaniu divokého zvieraťa, ako človeka. Ršumovič však asi vďaka informáciám o živote tohoto chlapca dáva postupne prednosť deju, ako psychologickej až psychiatrickej štúdii jeho chovania a duše. Keďže sa ocitáme v Juhoslávii na prelome 80. a 90. rokov, príbeh musí mať aj synekdochickú funkciu a i keď ju predpokladáme, režisér ju zvláda s prehľadom. Záverečná scéna ma presvedčila o pridelení piatej hviezdičky. Je totiž tak veľavravná, že funguje ako dokonalé ukončenie Pukancovho príbehu vo filme a jeho vývoja a povie toho metaforicky viac aj o iných veciach. Bez slov samozrejme. Alebo zavitia. Podobný film (a horší): Divoké dieťa od Truffauta. ()
Zajímavosti (3)
- Natáčení trvalo 31 dnů, samotné přípravy však zabraly celých sedm let. (Pepinec)
- Režisér Vuk Ršumović objevil představitele hlavni role Harise, kterého hraje Denis Muric, pouhých čtrnáct dnů před natáčením. (Pepinec)
Reklama