VOD (1)
Epizody(8)
-
Kniha Kevinova (S03E01)
-
Nebuďte absurdní (S03E02)
-
Myšlenky bláznivého bělocha (S03E03)
-
Dobrý den, Melbourne (S03E04)
-
Svět podle Matta (S03E05)
-
Licence (S03E06)
-
Nejmocnější muž na světě (S03E07)
-
The Book of Nora (S03E08)
Obsahy(1)
Dramatický seriál z produkce HBO od Damona Lindelofa (držitel ceny Emmy® za seriálový hit Ztraceni), inspirovaný postavami z bestsellerového románu Toma Perrotty (spolutvůrce a výkonný producent) z roku 2011, se soustřeďuje na někdejší obyvatele městečka ve státě New York, kteří se snaží najít smysl v globální události zvané Nanebevzetí, při níž dvě procenta světové populace zmizela beze stopy, zatímco ostatní zůstali. Třetí a zároveň poslední řada se odehrává čtyři roky po událostech zachycených v druhé sérii a bezmála sedm let po osudné tragédii. Rodiny Garveyových a Murphyových – které se v předchozí řadě poznaly, sblížily a střetly v texaském městě Jarden přezdívaném "Zázrak" - se opět semknou, zatímco si zoufale osvojují systémy víry, které by jim pomohly lépe objasnit to, co se vzpírá logickému vysvětlení. Jak záhy zjistíme, svět praská působením energie něčeho velkého, k čemu se neodvratně schyluje – v návaznosti na Nanebevzetí, které je před lety zcela ochromilo. Jejich poslední cesta tak směřuje do Austrálie, kde dojde k velice nečekanému a strhujícímu vyvrcholení. (HBO Europe)
(více)Videa (4)
Recenze (13)
Oproti predošlým sezónam išla atmosféra, napätie, ale bohužiaľ aj kvalita o level nižšie. Pribudlo viac WTF momentov a na môj vkus až príliš veľa filozófie (a to mám filozofiu rád), náboženských blábolov a podobenstiev. Stále je však na dnešné pomery nadpriemerná a pozerateľná séria. Samozrejme prevažne len pre fanúšikov Leftovers. Toto je totiž najväčší bizár-hardcore zo všetkých troch sezón. 80 %!! ()
Třetí sezóna mě možná tolik nezasáhla, protože se zaměřila na pečlivou, soustředěnou (a po filmařské stránce "trademarkově" navýsost kvalitní), ale výraznějším zacílením epizod na jednotlivé charaktery podstatně roztříštěnější přípravu na… biblickou potopu? Přiblížilo se totiž sedmé výročí Zmizení a cesty těch stále "ztracených", kteří do jednoho jen z posledních zbytků sil předstírají příčetnost, vedou do Austrálie, aby došli vykoupení / rozřešení. Což se povedlo uspokojujícím, komorním, emotivním způsobem, ať už jsme zestárlé Noře její vysvětlení uvěřili, nebo ne. ()
Neočekával jsem, nechtěl jsem, a ani jsem nedostal nějaké dokonalé zakončení, kde by vše dávalo perfektní smysl, a každá postava dostala plně uspokojivé završení svého příběhu. Oproti druhé sérii je tahle roztříštěnější, nepůsobí už tak soustředěně a uspořádaně, a mě ta neuspořádanost vyhovuje. Jsou to některé z nejlepších epizod, a ani jedna vyloženě slabá. Poslední scéna zafungovala tak jak měla, a dokázal jsem díky ní snadno přehlédnout předcházející drobné nedokonalosti, které mi zážitek trochu kazily. Seriál si prostě až do konce zachoval svou osobitost a odešel na vrcholu, nic víc jsem si ani nemohl přát. 10/10 ()
Třetí řada Pozůstalých nedosahuje na kvality famózní druhé. Překonat ji by ale bylo prakticky nemožné, nabízet znovu to samé by zase bylo zbytečné. V žádném případě se ale nejedná o selhání či nastavovanou kaši. Lindelof si několika radikálnějšími i jemnějšími tahy pročistil stůl a zkrácená osmidílná série se soustředí především na pět pozůstalých – Kevin, Nora, Matt, Laurie a Kevinův otec. I přes užší kruh ústředních figur působí poslední řada rozkouskovaněji než dříve, postavy si často a dlouho jedou po sólových linkách a jejich protnutí je méně. Odhaduji, že maraton by tentokrát fungoval o něco lépe než týdenní rozestupy. Celkově je hodně znát, že tohle je jeden velký finiš. Každého je potřeba někde opustit, věnovat mu poslední chvilku v záři reflektorů a nedá se to všechno nacpat do poslední epizody. Tón je tíživější a řeřavěji osobnější, druhá řada teď ve srovnání působí vzletněji, rozmáchleji. I když se třeba mluví o konci světa, je to niternější než kdy dřív. Protože když někdo po tom všem za uplynulé dvě série nenašel smíření, má na něj vůbec ještě šanci? Pořád se ale najde prostor i pro pár vtipů, tragikomických zvratů, drobných absurdit nebo podivných figurek. V jádru pak stále leží neprvoplánové a stále funkční ždímání emocí z diváka. Zaznělo to už mnohokrát, přesto musím znovu pochválit fantastického Justina Therouxe, ale vlastně i všechny ostatní členy obsazení, kteří ty bolestné dialogy prodávají. Tvůrci jsou si vědomi rizik opakování se, když už se použije obdobný vzorec či schéma, je aktualizováno dost na to, aby nešlo o pouhou recyklaci. S již trademarkovými melodiemi Maxe Richtera se zase rozumně šetří, takže nejsou degradovány na „instantní atmosféru“, ale pořád si zachovávají své kouzlo. V samotném finále Lindelof nejen že nejde po té zápletce, která by se na povrchu nejvíce nabízela (což ale muselo být jasné každému, kdo dával aspoň trochu pozor), on otočí ještě jednou a ještě jinam. Vyšla z toho epizoda s výbornými momenty a uspokojivým, částečně diskuzi-otevřeným závěrem, jíž ale zároveň v průběhu chybí ten tah na branku, který by ji posunul k absolutnímu nadšení. Což se dá vztáhnout i na celou třetí sérii, jež už nedokáže strhnout a vtáhnout s takovou stoprocentní spolehlivostí jako dřív. Ano, Pozůstalí se klidně mohli uzavřít koncem druhé řady a byla by to větší emocionální šleha. V žádném případ ale neříkám, že třetí řada neměla vznikat nebo že za ni nejsem rád, to by byl obrovský divácký nevděk. Australská výprava by stála za to už jen kvůli skvělé sedmé epizodě, těch výborných nápadů i působivých scén ale bylo mnohem víc. Díky za ně. ()
Třetí a poslední sezóna Pozůstalých je nejen naprostý masterpiece, ale také ukázkou toho, že se televizní seriály dají dělat jinak. Pokud bychom čistě odhlédli od přečerpaného pojmu quality TV a jeho definic, které vlastně definicemi nejsou, jsou to seriály jako The OA, Legion nebo právě Pozůstalí, které přinášejí progresivní postupy a vyjadřovací prostředky do silně ohraničeného a (žánrovými) konvencemi svázaného televizního prostředí. //Finální sezóna je nejen obrovský posun v rámci seriálu samotného, ale také televizním experimentem, v němž se povedlo skloubit velkolepé myšlenky, osobní linie postav a satirický/černohumorný komentář k současnému světu, v němž nepřichází odpověď – to vše v naprosto odzbrojujících osmi hodinách, které jsou propojeny neskutečně působivými tzv. concept epizodami, fungujícími jako samostatné příběhy, ale zároveň se vztahují k většímu narativnímu celku (něco jako osmá epizoda druhé sezóny). Damon Lindelof tento přístup nakousl již ve Ztracených, ale nemohl jej dovést do uspokojivého konce kvůli požadavkům komerční vysílací stanice, nyní ukazuje, jak by vypadal seriál, kdyby jeho tvůrce měl absolutní kreativní svobodu – Pozůstalí tak v posledních epizodách svým absolutním nerespektovaním jakýchkoli televizních tradic a rozbíjením očekávání představují jednu z nejradikálnějších odchylek v rámci současné televizní tvorby… že nakonec působí jako zcela novátorský a skutečně originální počin. //Pokud se většina současných seriálů veze na povrchním úžasu a přisuzování jedinečných tvůrčích kvalit (režisérských/scenáristických), tak jsou Pozůstalí po dlouhé době seriálem, který navíc zanechá jedinečný, hluboký, dojem něčeho, co se skutečně nevidí každý den. Pro ušetření dalších patetických řádků: je to skutečně Boží. //Další poznámky: Mimi Leder by měla zase natočit celovečerní film; nejlepší výběr soundtracku, ironicky komentující dění v obraze; významotvorné Kevinovy vousy; Emmy goes to Carrie Coon; poslední dvě epizody mají tendenci ničit; zakončení podle představ. ()
Galerie (110)
Photo © Home Box Office (HBO)
![Pozůstalí - Série 3 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/930/161930996_65e16d.jpg)
Reklama