Režie:
Norihiro KoizumiKamera:
Hiro'o JanagidaObsahy(2)
Příběh lásky mezi pětadvacetiletým muzikantem a šestnáctiletou studentkou střední školy. Film je natočený podle stejnojmenné mangy, jež poprvé vyšla v roce 2009. (ainny)
Recenze (22)
Silne prehodnotený film. Keby také niečo vyjde z americkej produkcie, tak by to bolo považované za priemerné a predvídateľné klišé. Nehovorím, že to bolo zlé, ale 82% určite nie! Pre mňa obyčajný priemer s úplne bežnou romantickou zápletkou obsahujúcou tradičnú lož, ktorá následne hýbe celým príbehom. No ale veľkým plus bolo aj hudobné prostredie, aj keď to celé pôsobilo až príliš naivne a hlavne nereálne. Majiteľ hudobného vydavateľstva sa len tak prechádza po meste a zrazu z mostu počuje ako trojica tínedžerov mláti do nástrojov a dievčina vrieska - a tu hľa, už sú hviezdy... ()
Když si pouštíte film, nikdy nevíte, jestli to bude další obyčejný film nebo vaše srdcovka. A tohle je ten druhý případ. Japonské filmy zas tak moc nevyhledávám, ale tenhle mě lákal hned, jak jsem se dozvěděla o jeho existenci. Částečně kvůli názvu, částečně kvůli posteru, kvůli tomu, že je natočený podle mangy a hlavně kvůli tomu, že k němu jsou kvalitní české titulky. Takeru Sató je první Japonec, co mě totálně okouzlil a mám silnou potřebu vidět ho ještě v něčem dalším. Příběh je nádherný, sladký, okouzlující a plný překrásné hudby. Pro mě zatím to nejhezčí, co jsem z Japonska viděla. 5* ()
Určitě to není špatná podívaná, avšak není pro každého. Určitě je spíš pro ženy než pro muže. Určitě není pro někoho, kdo hledá melodrama a lásku až za hrob. Je to spíš pro někoho, kdo se chce nechat unášet na vlnách klidného moře a kapitána lodi mu dělá Sató Takeru. Slabší 4*. ()
Je to dosť dobrá hudobne ladená romantická dráma. Má celkom dobrý príbeh o talentovanom skladateľovi piesní v úspešnej skupine, ktorý sa po nezhodách s producentom stiahne do úzadia, pričom o popularitu vôbec nestojí a tak je jeho skutočná identita verejnosti neznáma a raz sa do neho na prvý pohľad zamiluje mladá stredoškoláčka, ktorá miluje hudbu, preto je aj speváčkou v amatérskej skupine, lenže svojej novej láske to kvôli jeho postoju tají. No keď jej skupinu objaví producent, túto šancu si ujsť nenechá a tak oboch čakajú nielen prekvapenia, ale aj iné problémy. Spracovanie sa mi páči, jedine ešte spočiatku som z toho nemal najideálnejšie pocity, hlavný hrdina mi prišiel až moc zvláštny, kvôli čomu som si k nemu nevedel vytvoriť postoj, jeho nová priateľka sa mi zase zdala až moc naivná, pričom aj ich zoznámenie sa mi zdalo až moc obyčajné a navyše ani tento typ hudobnej scény moc neobľúbujem, ale aspoň z toho bolo po viacerých stránkach cítiť potenciál do budúcna. A našťastie po tej úvodnej dvadsaťminútovke som sa na to naladil, k obom postavám som si už vytvoril vzťah, pričom obzvlášť hlavný hrdina pôsobí dosť netradične a tak som bol zvedavý, ako sa bude jeho postava vyvíjať a navyše viacero ich spoločných scén má skutočne perfektné čaro. Tiež mi až prekvapivo dobre sadlo zasadenie deja do hudobného biznisu, za čo môže aj to, že sú do neho odlišným spôsobom zapojené obe hlavné postavy. Tiež je tu viacero zaujímavých prvkov, ktoré to dosť osviežia, pár scén sa mi veľmi páčilo, väčšinu času sa to nesie vo veľmi príjemnej atmosfére a tak ma to dosť bavilo. A páčil sa mi aj záver. Inak samotné hudobné vystúpenia ma tentoraz moc nezaujali, ale aspoň tie menšie scény majú svoje čaro. Herecké obsadenie je celkom slušné, sympatický hlavný hrdina, jeho veľmi príjemná priateľka a ešte niekoľko zaujímavých vedľajších postáv prevažne z hudobného priemyslu. S réžiou a technickou stránkou som nadmieru spokojný, skvelá vizuálna stránka, plno záberov sa mi veľmi páčilo, výborná atmosféra, tu v rámci žánru ani nemám čo vytknúť. Takže nakoniec som aj spokojný, Liar and his lover žánru rozhodne hanbu nerobí, príjemný film. 75% ()
Bože, to zase byla parádní jízda. Zase jednou romantika, která naprosto pohltila moje naivní já. Ústřední dvojice byla tak sladká, že med je proti nim hadr. A když vezme Sato Takeru do ruky kytaru (nebo baskytaru, to je fuk), tak jsem ztracená a prostě musím na maximum. Navíc tady nebylo absolutně nic, co bych mohla vytknout. Jakákoliv objektivita jde stranou a tenhle příběh si užiju ještě mockrát. Prostě můj šálek kabusé. ()
"It's a love song." Velmi příjemná záležitost. Čistá, co se vztahu týče. Příjemná hlavní hrdinka. Sympatický hlavní hrdina. Písně, které jsem si broukal s nimi. Film, který mi pomalostí dost sedl do nálady. ()
Film plyne pomalu a poklidně a vypráví o talentovaném hudebníkovi, zklamaném z hudebního průmyslu, a jeho vztahu ke středoškolské dívce, která se do něj na první pohled zamilovala a stejně jako on se našla v hudbě. Když se však z ní a jejích dvou spolužáků mají stát nové hvězdy, jejího partnera čeká těžké rozhodnutí. Příběh je jednodušší a nevybočující, nicméně je emotivní a odehrává se v atraktivním hudebním prostředí. Herecké obsazení je příjemné, ovšem Óhara Sakurako mi nebyla moc sympatická. Od filmu jsem očekávala něco více a určitě se nezařadí mezi mé oblíbené, ale večer mi zpestřil. ()
Velmi zvláštní film. Pomalý, krásný. Ale také průměrný - což v tomto případě nemyslím nijak zle, jen to nedělá díru do světa. ()
Musím dát průměr, a to i když se na hlavní dvojici hezky koukalo. Nejvíc se mi líbil ten jeho kámoš blonďák. ()
Průměr. Trošku prdlá holka se zamiluje do skladatele písniček známé kapely, pak již následuje až ukrutně nereálné množství náhod a nepříliš uvěřitelných zápletek, celý děj působí příliš kostrbatě a vykalkulovaně, herci nepředvádějí vysloveně oslnivé výkony a veškeré dění postrádá nápad a poutavost, to samé platí i o písničkách jež se ve filmu vyskytují. Jako hudební snímek to selhává, jako romantika vlastně rovněž, dramatická část též neosloví, takže ač se na to koukat dá, za zmínku to příliš nestojí. ()
mile... 3+ ()
Na môj vkus mi tento film príde, že boli doňho vložené vcelku slušné peniaze, no scenárista z nich asi veľmi nevidel. Postavy mi často nedávali zmysel, prečo konali, ako konajú a aká je vlastne ich úloha v snímku. Nápad zaujímavý na hudobný rom-kom, prevedenie efektné, no napísané to bolo veľmi priemerne. ()
Asijská tvorba mi začíná více a více chutit. Doopravdy tomu tak je. Je to odlišná mentalita než evropská a západní produkce. Upřímný, citlivý a opravdový příběh dvou lidí kteří berou hudbu zcela jinak než jako prostředek pro materialismus. V tom se odráží právě i ta myšlenka filmy, a režisér nám klade otázky, co je hudba vlastně zač? Odpověď zde dozajista naleznete, a je jenom na vás divácích, jaký postoj k tomu zaujmete. Óhara i Sató k sobě sedí, chemie mezi nimi naprosto funguje, začal jsem jim oběma okamžitě fandit, a až do poslední chvíle čekal na vyústění příběhu, které se dovíme až po závěrečných titulkách, no vlastně ani po nich není zcela jasné, co se bude odehrávat dále v životech těch dvou, protože takové příběhy píše sám život. Krásná hudba jen podtrhuje emoce, které z filmu každou sekundu vyzařují. Tak se to dělá. Jedná se sice o civilní snímek, ve kterém nenalezneme nějaký velký moment překvapení či něco dosud neviděného, ale je natočen s velkou péčí, a takových věcí si já velmi moc cením. Děkuji režiséru Norihiru Koizumimu za silný zážitek, a s jeho tvorbou jsem dozajista neskončil. ***8,0/10*** ()
Uchvátila ma nie len dejová linka (napriek tomu, že je klasicky ohraná), ale zmysel pre detail, ktorý si pozorný divák všimne a podľahne mu. Zvuky okolitého diania, džavot hlúčika prebiehajúcich detí, motýľ na strome pred Akim a rovnaké motýle na remeni od Rikinej gitary, dokonca aj pasáže, keď nastane úplné ticho a v tom tichu sa odohrá niečo podstatné. Príbeh je naozaj úchvatný, dotkol sa dávno zabudnutých momentov a silno zarezonoval. Tvorcovia nás nechajú smútiť počas nekonečných záverečných titulkov, aby dali príjemnú bodku v posledných sekundách filmu. Som unesená. ()
Aki odešel z Crude Play chvilku před jejich debutem, vlastně ve chvíli, kdy při poslechu jejich CD přišel na to, že nehrají oni. Je znechucený, zničený a píše pro kapelu svých kamarádů ty nejlepší písně a tak Crude Play vládnou hitparádám. Právě jim vyjde nové album, když Aki na nábřeží potká Riko, která se do něj zamiluje na první pohled a tak jí Aki lže o tom, kdo je... Pěkné romantické drama z hudebního prostředí se spoustou krásných písniček a sympatickým obsazením. Takeru Sato si mě celkem nečekaně získal, i Sakurako Ohara, kterou už ale znám. Poprvé na mě docela příjemně působil Sohei Miura, přestože se mezi jeho fanynky každopádně ještě počítat nemůžu. Příjemné pokoukání a jedna z mála věcí z poslední doby, na kterou jsem se podívala i podruhé a stejně neztrácí lesk. Existuje ještě jeden a půl hodinové side story, které obsahuje deset krátkých příběhů, které vyprávějí z většiny vedlejší postavy tohoto dorama. Jestli se vám film líbil, tak doporučuju i tohle - žádná extra pecka to není, spíš jen takový příjemný doplněk. ()
Tohle mi tak úplně nesedlo, stejně tak i Sakurako. (Byť si nedokážu představit jakým sítem musela projít). Čistej průměr. Možná přece jen trochu pod... ()
Být hvězdou J-Popu je neskutečná řehole. Kam se hrabou hasiči, horníci apod. ()
Jedním slovem – romantika. Pomalu a jemně plynoucí příběh se vším, co k tomu patří. Máme možnost sledovat rodící se vztah od jeho počátku, kdy ani nezamýšlel na to být vůbec něčím, přes šťastné chvíle, ale i ty méně šťastné, které mu nakonec dodaly sílu dojít až k něčemu víc. Body navíc lze připočíst za hlavní i vedlejší postavy, za hudbu, která celý film provází, i za příjemné říční prostředí. Mini spoiler – nelíbí se mi jméno, které vybrali to, pod kterým Rika debutovala. U hodnocení jsem dost váhal, ale tentokrát budu zaokrouhlovat dolů, tudíž hodně silné 3* a doporučení ke zhlédnutí pro všechny, kdo se rádi podívají na opravdu zdařilou japonskou romantiku. (7/10) ()
https://youtu.be/WAtZ9haWf98 Škoda, že to ke konci bylo trochu utahané, jinak bych dal plný počet. ()
Nečetla jsem mangu tak nevím, jak moc se jí tvůrci filmu (ne)drželi, ale takhle nemastný neslaný "romantický příběh" jsem už dlouho neviděla. Hlavní hrdinové spolu za celý film stráví asi tak pět minut, během kterých se stihnou strááášně zamilovat (z čehož vyplývá, že za a) jsem cynik co nevěří na lásku na první pohled nebo za b) už nejsem cílová skupina). Takže nehodnotím jako romantický film, ale jako příběh textaře hledajícího znovu svou cestu k hudbě, což je mimochodem velmi zajímavé koukání, jenom kdyby tam do toho furt nelezla ta otravná infantilní šestnáctka s pekelným hřiboidním účesem, která navíc zpívá skoro tak strašně jako já (no dobře teď přeháním, ale ta dívčina mě fakt celý film prudila). Takeru Sato samozřejmě potěšil. 3,5* ()
Reklama