Režie:
Gregg ArakiScénář:
Gregg ArakiKamera:
Jim FealyHudba:
Dan GattoHrají:
James Duval, Rose McGowan, Johnathon Schaech, Dustin Nguyen, Nivek Ogre, Margaret Cho, Nicky Katt, Amanda Bearse, Parker Posey, Cress Williams (více)Obsahy(2)
Dva problémoví teenageři se náhodou seznámí s tajemným, drsným tulákem. Trojice mladých lidí se pak vydává na bezcílný výlet napříč Amerikou, kde se zaplétá do krvavých a sexuálních incidentů s brutálními šílenci i pomstychtivými maniaky. Zatímco Amy Blueová je protivná dospívající dívka, která frčí na drogách, její přítel Jordan White je pasivní, zpomalený pozér, jenž s Amy odmítá spát, protože se děsí nákazy AIDS (přestože oba tvrdí, že ještě nikdy s nikým nic neměli). Jednoho dne se nesourodý pár náhodou seznámí s okouzlujícím, ale záhadným mladíkem Xavierem Redem, který má zvláštní "úchylku": zabíjí lidi. Xavier (nebo taky X, jak ho kvůli své vadě řeči oslovuje Jordan), se projeví jako nebezpečný společník, na kterém je však cosi podivně přitažlivého a jeho pouhá přítomnost vyvolává otázky loajality a sexuální identity. (Cinemax)
(více)Recenze (52)
Si ze mě Araki dělá anál snad? No proč ne ,když mě pobaví. ()
Kamera povedená, kostýmy, mizanscéna povedená, vizuálně poutá, ale ten příběh? Od chvíle, kdy zabijí Asiata na benzínce, už se to vlastně nikam neposouvá, zdá se, že až ke konci se vlastně nic moc nestane a pouze proplétání ústředního trojúhelníku to pro mě nezachraňuje. A ten závěr? Bylo jasné od začátku, že to skončí nešťastně (viz. název), myslím teď opozitně k happyendu, ale čekala jsem, že se alespoň něco ze symbolické roviny propojí, třeba magické číslo 6,66. Nepropojilo. A co ta reklama v úplném závěru?! ()
Pro mě tehdy ještě větší překvapení než Pulp Fiction. Naprosto kultovní záležitost. ()
Kdyby tahle debilita měla nějaký příběh a poslání asi by to po několika úpravách nemuselo bejt špatný. Ale tyhle hry na multižánrovost mě unavují a ve 21. století tohle už nemá ani čím šokovat. 20% ()
Tak to byl zase jednou nátřesk, jak se patří. Nátřesk, při jehož konci jsem jen čuměl s odumřelou dolní čelistí. Je úžasné, jak dokáže Doom Generation fungovat v tolika vrstvách. On je to totiž film skoro celou svou stopáž neskutečně ujetý a zároveň neskutečně vtipný s tím jak může na první pohled vypadat, že se bere úplně vážně. V těhle třech o sexu, smrti nebo lásce filosofujících cvocích se ovšem skrývá něco tak neskonale absurdního, že se to opravdu těžko popisuje. Vše vypadá zcela reálně a uvěřitelně, ale zároveň absurdně. Třeba Číňan, co vyndá po Rose McGowan brokovnici, protože ona nemá $6.66 na zaplacení nákupu. Sice je pravda, že pak ta vložka s jeho mluvící ustřelenou hlavou v pomazánce zrovna uvěřitelností neplýtvá, ale pořád to vše vypadá normálněji než kdyby se to dělo v jiném filmu. A když platí toto, není problém baštit celé tohle roadtripové porno jak malinu. Jenže to furt není vše, na konci se stane totiž něco, co žánr úplně obrátí naruby, při čemž bych stěží nahmatal svůj tep a kdy jsem byl až skoro dojat, jak krásně si mě režisér a jeho postavy získaly. Zjistil jsem, že mi na nich moc záleží, až potom co jim stalo něco strašného. A jestli obliba tohoto filmu je možná jen v tzv. zkurvené generaci, tak se k ní hrdě hlásím. Teď chci jen potkat Rose McGowan, která je celý film tak skvěle naštvaná a pořád hrozně hustě nadává. A pak s Rose v motelu koukat na ostatní Greggovy filmy, zatímco někdo bude stát za oknem a tam onanovat. ()
Dokonalá ukázka naprosté samoúčelnosti přizdobená mimořádně špatnými hereckými výkony. ()
Vždycky jsem tvrdil, že sledování Tarantinových filmů nemůže mít na nikoho špatný vliv. Gregg Araki mě vyvedl z omylu.__________Na základě parodické (?) televizní reportáže, která proběhne asi dvacátou minutou filmu, jsem se domníval, že to bude o tom, jak „zlá“ konzervativní/heteronormativní společnost nechápe hodnoty mladé liberální generace… kterou nicméně zastupují tři charakterově ploší, veskrze nesympatičtí vrazi-pozéři (opravdu děsuplná kombinace). Takže má jít pravděpodobně o ironický škleb na způsob „nikdo nemá patent na pravdu“; ten si nicméně celou dobu uzurpuje režisér svou lacinou snahou šokovat, která z filmu čouhá jak sláma z bot (znásilnění figurkou Panny Marie za doprovodu americké hymny). Místy prosvítající lajdácká řešení (představení motivované postavy, která už se znovu do konce filmu neobjeví) dokazují, že mu sotva šlo o něco jiného, a výsledek jeho práce je tak ve své symbolice průhledný, patetický a trapný.__________Z většiny místních nostalgicky laděných komentářů ale vyplývá, že Zkurvená generace měla poměrně slušný kultovní potenciál a v devadesátkách (zvlášť v českém prostředí), představovala závan jiné, dříve neviděné kinematografie. Dnes zůstává vybledlou vzpomínkou na doby, kdy takové kulty mohly vznikat, a výživnější extrémní materiál nebyl dosažitelný několika klinutími na internetu. ()
Pěkně ujetý a docela nechutný humus. ()
Prakticky 100%, tenhle film má všechno co moje duše potřebuje na klidnej večer u filmu. ()
Velmi těžce stravitelný artistický film, který je plný vulgárních slov a sexu, nemá takřka děj, ale naopak si jede svým stylem a alternativní atmosféru mu nemůže nikdo upřít. To dokáži ocenit (s odstupem času víc a víc) a Amy v podání Rose McGowan se zařadila na seznam kultovních postav. "Life is lonely, boring and dumb...the world sucks" (75%). ()
Nesmyslnej blábol (téměř) o ničem... Herecký výkony podprůměrný... Tenhle film nemá prostě a jednoduše moc co nabídnout. ()
Když vidím děsně rajcovní Rose, hned bych ji též vojel. I když na druhou stranu nevím, vzhledem k její "frigidní" postavě bych se asi bál, že mi pak upadne péro. Jinak film je to fakt hustej! ()
Ze začátku hodně zábavné a hlavně vtipné... nevím, jestli jsem jeden z mála, ale bavil jsem se dost. Druhá polovina má také své vtipné scény, jenom trochu zamrzel neustále se opakující děj. Věřím, že smysl měl... 6,66, Amy zná spousta lidí atd. Možná tohle všechno bylo vysvětleno, nebo bylo vysvětlení alespoň naznačeno, já jsem jej ve filmu ovšem nenašel. Herci příliš nenadchli, snad jen Rose McGowan věčně ve špatné náladě se mi líbila. Finále bylo brutální, ono pro některé nechutných scén je tu dost, také jsem nepotřeboval vidět vše, ale když to tak vidí Gregg Araki. Každopádně finále bylo příliš, ze začátku jsem se opět musel smát (americká vlajka atd.), dál už to zrovna směšné nebylo, i když vlastně k filmu sedlo, alespoň ten konec byl jasný, tedy... 55% ()
I přestože to je blbost, mám na tento film určité nostalgické vzpomínky. ()
Z tunajsich komentarov som ocakaval nieco drsne a nechutne a ono sa z toho nakoniec vyklula nudna nuda,sledovat takmer vacsinu stopaze jednu ku*vu a dvoch dementov,ako sa je*u a pocuvat tie ich blbe dialogy,tak to vazne nestoji za vela,aspon,ze herecke vykony boli fajn a aj zaver sa mi ratal,takze dve hviezdy...:-) ()
Veskrze umělecký zážitek. Jakoby vás někdo hodil do žumpy plné výkalů a rozmanitých tělních tekutin. Snaha za každou cenu šokovat diváka postupným překračováním rozličných filmových tabu, však naráží na jeden zásadní problém. A tím je skutečnost, že se jedná o naprosto špatný (pitomý) film. Odmyslíme-li si všechny provokativní scény, nezůstane nic než hloupoučký blábol z kategorie odpad. A to se raději nezmiňuji o hereckých výkonech jednotlivých protagonistů. Ono taky, kdo by v podobné nechutnosti dobrovolně hrál. Jistě, dokážu pochopit, že má mistr Gragg Araki svá ztěží potlačitelná traumata. Co však pochopit nedokážu je, že se najdou i diváci, kteří jsou s obdivem ochotni na těchto traumatech participovat. ()
Ak Quentin Tarantino natáča svoje brutálne filmy, je v tom aspoň nejaké umenie. Avšak to, čo predvádza režisér Gregg Araki vo svojej snímke na spôsob road movie z roku 1995, je niečo hrozné. "Príbeh" plný nesympatických postáv je v tomto prípade vyplnený najmä prázdnym násilím, sexom a zle napísanými, trápnymi replikami. Pri sledovaní tohto obsahovo nezáživného filmu divák zistí, že vlastne neponúka nič, čo by sa dalo označiť za plnohodnotný príbeh (aj preto ho skôr uvádzame v úvodzovkách). V podstate ide o zachytenie putovania nielenže plochých, ale priam až prázdnych postáv, ktoré jediné, čo robia dobre, je, že reflektujú vlastnú stupiditu. Koniec koncov, tak ako Arakiho film čoby celok. Necelá hodina a pol minutáže, ktorú ponúka, sa v skutočnosti javí ako oveľa dlhšia a sledovať ju je priam až divácka tortúra. Ak sa snímka naschvál nesnaží ponúknuť aspoň aký-taký príbeh, ale vyložene iba šokovať či zhnusiť, potom sa jej to darí. Ale ani v takom prípade nemožno hovoriť o tom, že by bola dobrá. Prakticky nič dobré sa tu totiž nájsť nedá, nech sa už divák akokoľvek snaží. Príbehovo, ako sme už uviedli, nula bodov, postavy detto, navyše Johnathon Schaech je nadmieru nesympatický. Minimálne v úlohe, v ktorej tu vystupuje. The Doom Generation je filmová katastrofa. Teda skoro. Od toho, aby bol Arakiho film absolútnym prepadákom, ho zubami-nechtami zachraňujú obstojná hudba a výprava, z ktorých cítiť atmosféru deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Ale tieto dva prvky nie sú dostatočne výrazné a silné na to, aby sa nimi dali ospravedlniť zlé postavy či príbeh. A rovnako nie sú dostatočne výrazné a silné na to, aby kvôli nim človek vôbec tento film pozeral. ()
Tohle není film pro každého. Vlastně se tu nic neděje až do celkem drsného konce, který je korunován delší mlčenlivou scénou v autě, a následně větou, která v celkovém vyznění celého filmu víc než pobaví. Má to atmosféru i dobrou tečku, a lacinost toho filmu je zábavná. Záleží však na osobním vkusu. ()
Hrozná číčovina, kterou jsem vůbec nestihl. Nechutné a totálně bez čehokoliv jako je příběh. ()
Reklama