Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Sharone MeirHudba:
Justin HurwitzHrají:
Miles Teller, J.K. Simmons, Paul Reiser, Melissa Benoist, Austin Stowell, Nate Lang, Chris Mulkey, Damon Gupton, Max Kasch, Jayson Blair, April Grace, C.J. Vana (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Andrew Neiman je devatenáctiletý jazzový bubeník, který sní o slávě, ale není si jistý tím, zda se jeho sny někdy naplní. Pronásledovaný neúspěšnou spisovatelskou kariérou svého otce je rozhodnutý vystoupat až na samotný vrchol nejprestižnější hudební konzervatoře. Jednoho večera na Andrewa, který právě cvičí na bicí, narazí Terence Fletcher, dirigent, proslavený svým učitelským talentem ve stejné míře jako svými nemilosrdnými praktikami. Ačkoliv si spolu toho večera příliš mnoho nesdělí, probudí Fletcher v Andrewovi touhu dosáhnout svého cíle. K Andrewovu překvapení dalšího dne Fletcher požádá o to, aby byl Andrew přidělen k jeho kapele. Tento jediný čin mladíkovi navždy změní život. Zpočátku je Andrew nucen fungovat pouze jako „záskok" a otáčet partituru hlavnímu bubeníkovi. Ale na příští soutěži, které se kapela účastní, hlavní bubeník řízením osudu či něčím přičiněním ztratí svou partituru. Andrew, který zná celý part nazpaměť, dostane šanci hrát. Ačkoliv se tímto činem odcizí ostatním hudebníkům, kapela soutěž nicméně vyhraje a Andrew má šanci stát se Fletcherovým novým oblíbencem. (Falcon)
(více)Recenze (1 392)
Epické v minimalizme. Absolútne strhujúce. Adrenalínové. Dokonalý film v každom ohľade. Záver tým pádom až absolútne nadpozemský. R. Lee Ermey z OLOVENEJ VESTY bol oproti Simmonsovi len dobrácky deduško. ()
Ke komentáři MARIGOLD dodám jen "amen" - tohle všechno jsem tam taky viděla a taky si nedokážu představit lepšího nominanta na Oskara než J.K. Simmonse..... a děkuji ČSFD za projekci. ()
Rozhodně povedené a vtipné. U chudáka Simmonse jsem jednu chvíli myslel, že mu rupne i ta céfka co mu trčí přes celou hlavu. Pravda že já novodobý rokově založený člověk si jazzu moc neužiju, ale tentokrát to bylo pro mě jak dělané, že jsem se i přistihnul jak si klepu nožičkou do rytmu. Závěrečná scéna naprosto luxusní. Ale pravda nejvíc mě na tom asi bavili ty Simmonsovi dialogy. "Proč čumíš do země, myslíš že tam najdeš nějakou čokoládu, buřte " :D ()
Tak a je to tu! Žiadne siahodlhé, kvázi inteligentné dialógy, ktoré spôsobujú u filmových kritikov mokré sny a u bežných divákov liečia nespavosť. Žiadna hra na umenie, ktorou sa tvorcovia snažia zakryť svoju chorobnú túžbu po filmových cenách, ktoré vďaka tomu strácajú v očiach verejnosti lesk. Whiplash je kúsok, ktorý si hrá svoje, pričom nezáleží na tom, že hlavná postava nie je tým typom hrdinu, ktorému by ste mohli úprimne držať palce od začiatku až do samotného konca. Jednoducho vás strhne vírom pútavých udalostí, excelentnými hereckými výkonmi a parádnymi hudobnými pasážami. Pri tom všetkom takmer dokážete zabudnúť na malé chybičky krásy, ako napríklad tuctový a predvídateľný zvrat so zmiznutými notami. (90%) ()
Skvelá dráma, kde Simmons hviezdi, kde je pekne ukázané, aké to majú bubeníci ťažké, kde Teller mohol konečne ukázať niečo zo svojho hereckého umenia. Ale určite nie na film roka. Už len kvôli scéne v bare nie, aj keď záver bol dych berúci. 3 z 5 ()
Úderné a značně nekompromisní! Výborné vygradování souboje dirigenta a bubeníka. Excelentní výkon J.K. Simmons a brilantní finále. Všechna čest! ()
Naprosto úžasná a pohlcující podívaná, ze které stříkají emoce víc jak pot a krev z Milese Tellera při hraní na bicí pod taktem J.K. Simmonse. Celý snímek je opatřen perfektními záběry kamery, gradujícím dějem a v neposlední řadě perfektní režií Damiena Chazelle. Hudební filmy nevyhledávám, ale tohle je ultra nářez i pro lidi jako já. A dost možná si začnete vážit pravé hudby, protože úsilí které je do ní vloženo, stojí mnoho slz, potu a odhodlání. 107 naprosto úderných minut, které vám film o hudbě může dát - berte, nebo nechte být. ()
Andrew je nadaný, sympatický a hlavně ochotný se neustále zlepšovat, přičemž je vystaven úmorné psychologické a fyziologické masáži svého učitele podobně jako svého času Vtipálek. J. K. Simmons je skvělý, a věřím, že si postupem času vydobude svoji pozici v žebříčkách "zlích" mužů. Spojením všech těch bubnů, smičců, čel, zkrátka hudby, charakterů, kamery a střihu vzniká vypjatá dramatická nálož. #Moby Dick# ()
Velmi intenzivní dílo, při kterém jsem často napětím ani nedýchal. J.K. Simmons ztvárnil jednu z nejděsivějších filmových postav, co znám (a to je to "jen" dirigent). Celý film se vlastně točí okolo něj a jeho žáka, který je schopen udělat pro hraní na bicí doslova vše. Právě tento až naturalismus mě u snímku tohoto ražení velmi překvapil. V hudebním prostředí se nepohybuji a jazzu neholduji, přesto mě ani poměrně dlouhé hudební scény, s mimochodem výtečnou kamerou a střihem, ani chvilku nenudily. Vše bylo skutečně vypipláno k dokonalosti (což jde ostatně ruku v ruce s hlavním tématem filmu) a gradace klíčových scén byla obdivuhodná. Damien Chazelle je opravdu slibný mladý režisér a scénárista. Pravděpodobně nejlepší hudební film, co jsem dosud viděl. ()
Hodně nepříjemnej film o tom, jaký to taky může bejt muzikantem. A plivnutí do ksichtu všem alibistům, co se oháněj tim, že talentovaný lidi to maj všechno jednoduchý. Oscar pro Simmonse je naprosto zaslouženej - celej film si mě omotával kolem prstu, jednou jsem ho miloval, o minutu pozdějc zase nenáviděl jako bezcitnýho tyrana... aby se nakonec ukázalo, že to má všechno promyšlený víc, než by se mohlo zdát, a že ty jeho Machiavelliovský metody můžou i v hudbě dávat smysl. Věrohodnost a uvěřitelnost hudební (tzn. tý hlavní) stránky filmu ani neni třeba komentovat, byla absolutní - klobouk dolu jak před kapelou, tak samozřejmě před Tellerem samotnym. A musim přiznat, že v plný síle na mě film dolehl až náběhem závěrečnejch titulků - pořád jsem podvědomě čekal nějakej další vývoj, ale když přišel konec ("Už?!"), začaly se mi najednou pospojovávat jednotlivý nuance, který jsem do tý doby nevnímal jako podstaný a došlo mi, jak promyšlenej film to je a jak moc je silnej v tý svý formální jednoduchosti (bez velký výpravy, složitýho scénáře nebo efektních scén). ()
(47/2015) / Nepočúvam jazz a asi by sa mi nepodarilo spomenúť si na jeden jediný hudobný film. Po Whiplash sa minimálne ten druhý fakt zmení. A možno ten jazz tiež neni úplne márny. Film je jedna úžasná jazda v ktorej sa strieda herecké a hudobné majstrovstvo. Všimol som si ako precízne sa tu pracuje s tempom filmu. Starostlivo pripravené finále patrí medzi top 5 filmových záverov. (9/10) ()
Baleťáci mají Černou labuť, hudebníci zase Whiplash - v mnoha směrech trochu vzdálené realitě, ale paradoxně lidem z hudebního prostředí bude možná tento snímek nejbližší. ()
Any given sunday meets Flashdance... ()
Skvelá hudobná dráma s precíznymi výkonmi hercov na ktorých bolo radosť sa dívať. A hudba tomu dodala pravé grády. ()
Were you rushing or were you dragging? ()
Music wins! ()
Asi nejlepší hudební film, co jsem kdy viděl. Kde jinde graduje film jen s pár větami a devítiminutovým sólem na bicí? Výkony hlavních představitelů jsou strhující. Jeden válí za bubnama a druhý perlí svým ksichtem a dokonce bez taktovky. Škoda že mě zajímalo i spousta dalších věcí okolo. Klidně mohl mít film o 30 minut delší stopáž a věnovat se víc i postavám okolo. ()
Jednoduše a stručně řečeno to byla atmosférická lahůdka. Napětí mezi Tellerem a Simmonsem se dalo krájet, Simmons získal zcela právem Oscara. Navíc vše bylo doplněno úžasnou jazzovou hudbou, která k NY bezpochyby patří..nemám slov, jsem v sedmém nebi. ()
Podruhé ještě o hvězdu lepší podívaná. Chazel jako debutant naprosto zabíjí. A Simmons je naprostej král, který celý film krade pro sebe ()
Vynikající ode dna až po okraj, převážně pak Teller a Simmons. ()
Reklama