Režie:
Frank WhaleyScénář:
Frank WhaleyHudba:
Ed HarcourtHrají:
Leighton Meester, Debra Messing, Billie Joe Armstrong, James McCaffrey, Sabrina Machado, Georgia Ximenes Lifsher, J. Smith-Cameron, Mary Costa (více)Obsahy(1)
Eleanor je třiadvacet, snaží se dělat muziku a najde si práci jako au-pair dvanáctiletého hudebního génia, cellisty Reggieho. Krůček po krůčku se spolu sbližují, dokud Eleanor nemusí z vážných důvodů odjet domů ke své rodině... Reggiemu je teprve dvanáct let a jako nadaný cellista žije díky zaopatřeným rodičům v luxusu a bohatství, i když často bez nich a hlavně bez kamarádů. Osamělé Eleanor je třiadvacet, žije daleko od rodičů, zrovna se rozešla s klukem, vyhodili ji z práce a nemá kde bydlet. Bylo snad dílem osudu, že se tihle dva potkali? Eleanor bez jakýchkoli zkušeností začala pracovat jako Raggieho au-pair. A i přes počáteční odpor našli díky společné lásce k hudbě nakonec cestu jeden ke druhému. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (18)
Pekný film o priateľstve medzi mladou dámou a 12-ročným chlapcom, ktorý sa utápal v samote a vlastnej podivnosti. Keby že mal autizmus, aspoň by sa mal načo vyhovoriť, ale takto bol jednoducho len divný. A tou podivnosťou nemyslím jeho nadpriemerný intelekt a talent, ale to že v podstate nemal akúkoľvek snahu zvrhnúť svoju introverciu. Aspoň, že Eleanor sa pre neho stala oporou a v podstate ho zachránila od toho stavu tápania v bezemočnom mori samoty. Ale aby stál celý film len na tomto? Čakal som určite nejakú lepšiu štruktúru a zápletku - nielen stabilný dej o sympatii a priateľstve. Za mňa max. 3*. ()
Nádherná óda na lidství. Takový ten pověstný "malý velký" film plný nádherných dialogů, který na diváka nepůsobí tlačením na pilu, ale samospádovým líčením postupného vzniku pevného mezilidského pouta mezi dvěmi lidmi rozdílného pohlaví, věku i sociálního postavení. Jediné co je spojuje je láska k hudbě a symbióza postavená na vzájemném pochopení potřeb a trápení toho druhého. Like Sunday, Like Rain mě svou přirozeností a krásou vyzařující z lidských duší dokázal pohltit a zcela ochromit. V naprosté symbióze je skvělé duo Leighton Meester a Julian Shatkin, herec Frank Whaley se ukázal také jako mistrný scénárista a režisér. ()
Tenhle film by byl celkem o ničem, kdyby sem tam kluk nepronesl nějakou zajímavou hlášku, která neodpovídala jeho věku. Jinak se tam ale skoro nic nedělo, jako katalyzátor tam působili akorát Eleanor bejvalej - nevýraznej a její rodinka - obyčejná. Když se hlavní hrdinové loučili, tak to bylo docela dojemný, ale tím měl film skončit. Bohužel potom ještě 10 minut sledujeme, jak Eleanor dostane trumeptu a .... a to jsem už zapomněl - takový to bylo. ()
Eleanor je třiadvacet je to fešná holka, ale moc neví, co se svým životem. Po seznámení s chytrým a nadaným klukem, dostává její život zase nějaký smysl. Ovšem ten smysl, nebyl asi zase tak důležitý a nenahradielný, protože ten závěr dokazuje jen to, že on ji dal všechno, zatímco ona mu dala pouze svou dočasnou přítomnost? Dala mu víru v něco, co sama poté opustí? Čekala jsem víc emocí, protože Like rain měl být o emocích, měl být o tom, jak důležité je mít někoho vedle sebe, někoho, kdo ti do života vhání žár. Like Sunday ve mě téměř nic neprobudil. Čekala jsem víc. ()
Nějak nevím, co bylo záměrem tohoto filmu... ukázat sílu přátelství...? Nebo něco jiného? Obě hlavní postavy jsou moc fajn - Eleanor je milá a připomíná N. Portman a Reggie je osobitý génius, který má na všechno logickou odpověď. B. J. Armstrong zaujal. V jedné ze scén blíže ke konci byl film velmi dojemný - a kvůli ní si ho hlavně budu pamatovat. ()
Reklama