Režie:
Goran PaskaljevičScénář:
Gordan MihičKamera:
Aleksandar PetkovičHudba:
Zoran HrističHrají:
Irfan Mensur, Danilo 'Bata' Stojkovič, Mira Banjac, Dara Čalenič, Velimir 'Bata' Živojinovič, Pavle Vujišič, Bora Todorovič, Janez Vrhovec (více)Obsahy(2)
Příběh o přelomu mládí a dospělosti mladého Dragana, který po ukončení školy hledá své první zaměstnání. Zároveň prožívá svou první velkou lásku s Ljubicou. Po mnohém nedorozumění a vzájemném "vyjasňování si věcí" rodičů obou snoubenců, se jim podaří uzavřít sňatek. Je těžké získat byt a práci, a tak Dragan přijme místo hlídače pláže, které manželům zajišťuje sice skromné, nicméně přece jen ubytování. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
První setkání s jugoslávským filmem pro mě nedopadlo zrovna moc dobře. Po slibně se rozjíždějícím začátku přišla nuda, film se vyvíjel velice pozvolna (jestli vůbec). Ani nádherné hlášky otce hlavního hrdiny mi nezabránily, abych si Hlídače pláže zafixoval jako film, u něhož jsem si stále dokola říkal: "To vydržím, už zbývá jen pár (desítek) minut..." ()
Klasika. Do partnerstiev i manželstiev detí sa stále kafrú rodičia. Aby dokázali, že ich potomok dokáže prekonať, povzniesť rod k výšinám hojnosti a šťastia. Aby zabránili vstupu ekonomicky nanič frajerov (alebo frajeriek) do rodiny. A deti? Tie chodia na návštevy k rodičom, rodičia k nim. Častokrát počúvnu ich dokolečka opakované mantry o potrebe rozísť sa. Je to podobné ako náboženská ideológia, len na úrovni bazálnej - rodinnej. Rodičovia opakujú: "Vieme, milujete sa, to je fajn. Ale to prejde, pozri nemá skoro žiadne prachy, poriadnu robotu. Nie je ani perspektíva blízkeho obratu. Lepšie bude, keď to nejako ukončíte, aspoň na čas. Môžeš bývať u nás, my sa postaráme." V skratke o tomto je príbeh Dragana, ktorý chcel budovať manželstvo, prácu aj domov no naráža na rodičovské reči, na ťažkosti pri hľadaní zamestnania, ktoré by uživilo a zabezpečilo bývanie. Snaží sa, ženu ľúbi, no vzájomná láska často nestačí. Pozvoľna plynúci príbeh so smutnosmiešnym podtónom. 3,5*. ()
Príbeh o nevydarenej prvej láske je kombináciou humoru a drámy. Dramatická časť prichádza až v závere a trochu ma i zaskočila. Balkánsky nadhľad, vtipy a životné múdra rozdáva najmä otec mladého Dragana a určite sa všetci, ktorí sme film videli, zhodneme na tom, že je bezkonkurenčne najlepšou postavou filmu. Pravým opakom jeho vlastností je otec Ljubice. To je pravý arogantný a namyslený chlapík. Niekoľkokrát spomínaná tajomná postava zo Švédska nakoniec dorazí a film končí vtipnou scénou vo vlaku na ceste do zasľúbenej zeme, vraj lepšej ako Amerika, kde si mladíci skúšajú nacvičiť švédštinu a fintu ako vybrať pekným Švédkam chrobáka z podpazušia. 70%. ()
Prežije, alebo neprežije mladá láska (vlastne manželstvo) v "nehostinnej" Juhoslávii? Je cesta do Švédska pre mladých ľudí jediným východiskom zo sociálnej mizérie krajiny? Paskaljevič nám ukazuje svoju vlasť napriek komunistickej cenzúre takú, aká bola a nepridáva žiadne pozlátko. V dome na pláži by totiž nebývali ani krysy, ale keď sa inak nedá, tak sa treba prispôsobiť. Rozuzlenie nám chce naznačiť viacero vecí a komunistická krajina a možno aj ženy tu nevychádzajú vôbec, ako víťazi. Sledujeme rázovité, ale uveriteľné postavičky, takpovediac zástupcov pospolitého ľudu, ktorí sa musia pretĺkať všelijak, ale dokážu to brať s nadhľadom. Niektorí však menej a dochádza tak ku konfliktom. ()
(KB - J) Debut Gorana Paskaljeviće je příslibem toho, co bude později s větší úspěšností uplatněno v režisérových dalšísch snímcích: mladící vyrovnávající se s dospělostí a toužící odcestovat ze země pryč, narážející na četná omezení (rodinná, politicka), která jsou pro diváka tu zábavná, tu smutná svou směsí komiky a tragiky. HLÍDAČ PLÁŽE V ZIMNÍM OBDOBÍ je paradoxně nejdospělejší, protože nesledujeme hrdinovy první milostné zkušenosti na pozadí historiky významných okamžiků, ale snahu najít si práci, založit rodinu atd. I navzdory figurkaření, které umožňuje rozehrát několik vtipných scének těžících z trapnosti okamžiku, je přístup spíše realistický. Žádné zkreslování, které by bylo dáno přizpůsobení se optice ústřední postavy, mladíka Dragana. Mnohem víc než u ostatních Paskaljevićových snímků se tak do popředí dostává generační konflikt a kritičnost vůči komunistickému režimu. Ovšem hrdinovo potácení se mezi dvěma rodinami a mezi pracovními a osobními povinnostmi má vliv na tempo, které je velmi pomalé a divácky nepřívětivé. I sázka na tragické konce, které mají dodat další rozměr, působí násilně. ()
Reklama