Režie:
Yorgos LanthimosKamera:
Thimios BakatakisHudba:
Johnnie BurnHrají:
Colin Farrell, Rachel Weisz, Léa Seydoux, Ben Whishaw, John C. Reilly, Jessica Barden, Olivia Colman, Ashley Jensen, Ariane Labed, Angeliki Papoulia (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Snímek Humr je romantickým filmem, jehož děj se odehrává v blízké budoucnosti, kdy jsou dle zákonů Města nezadaní lidé zatýkání a odváženi do Hotelu. Tam si musejí do 45 dní najít odpovídajícího partnera. Pokud se jim to nepodaří, jsou proměněni ve zvíře dle vlastního výběru a vypuštěni do Lesa. Zoufalému muži se podaří uprchnout z Hotelu do Lesa, kde žijí Samotáři, a zamiluje se tam, ovšem něco takového je proti jejich zásadám. (Falcon)
(více)Recenze (551)
hm. to mělo bejt asi kontroverzní a uchvacující svou mrazivou necitelností. nudná, zdlouhavá hipsterská blbost, která mě strašně rozčilovala, lezli mi na nervy snad úplně všichni. má-li to ovšem skrytý vzkaz, pak se omlouvám ()
Mindfuck ***, Mashup ****, Bullshit **** ()
Puvodne jsem dal 3/5. Ale pak kdyz jsem o den pozdeji sel na pivo s kamaradem a zacal jsem mu tenhle blaznivej film popisovat, jsem si teprve uvedomil ty perfektni sceny a genialni napady. Ze srdce jsem se tomu musel smat. Proto zvedam na 4/5 a urcite si to pustim jeste nekdy znova. ()
umelecky sa tváriaci blábol, režisér/scenárista je asi autista alebo by chcel byť ()
Na začátku jsem byl velice spokojen, zvláštní konstrukce sociální sítě ve které se pohybují postavy je neotřelá a zaujala mne a s chutí jsem si zkoušel dekódovat c o se smí, nesmí, děje a neděje. Bohužel druhá polovina filmu jde krok za krokem pod kytičky, protože zvláštní vztahy v hotelu se posouvají do nečitelných vztahů v komunitě lesa, výlety do hotelu a města nedávají moc smysl, víc a víc se autoři soustřeďují jen na styčné body dvojic, film ztrácí tempo (porušuje i vlastní nastavená pravidla soužití, jejich porušení se někdy tolerují a někdy nikoli) a podle mne filům ztrácí i smysl. Konec jsem už sledoval jen z lehce zoufalé zvědavosti, kam to chtějí autoři dovést, za což jsem byl po zásluze potrestán. ()
Zvláštny film. Všetko, čo by od neho človek očakával po prečítaní si obsahu, až tak úplne neponúkne. Radšej sa vyberie tou sentimentálnou cestou, plnou vzrušenia, nezvyčajnej dávky čierneho humoru a zaujímavých nápadov, ako vyriešiť netypické ľudské problémy. Farrell je výborný, ostatní ujdú. Film na rozhraní, ťažšie pochopiteľný, ešte ťažšie prijateľný. ()
Ta jedna chudinká hvězda je za ten úvodní výkop, ty úchylnosti, které se začaly dít po 20 minutách by stály hodně drahého psychoterapeuta, aby vás z toho dostal. ()
Větší bizarnost a divnost jsem nikdy neviděl. Občas jsem se cítil za film trapně a kdybych tenhle film chtěl ukázat někomu ze svých přátel, tak se strašně stydím. Scénář je jako kdyby ho psal autista, který popisuje všechny svoje pocity a všechny aktivity, co právě dělá a ještě k tomu se odehrávají v jeho bizarním snu. Všechny postavy se chovají prostě divně, ale musím uznat, že herci se s tím poprali a nakonec jsem se u toho docela nasmál. ()
Wow Po přečtení synopse filmu jsem asi čekal něco úplně jiného. Konkrétně více straight forward absurdní scifi komedii o lidech přeměňovaných na zvířata. O to víc mě příjemně překvapil vysoce artový film o absurditě lásky a vztahů obecně. Velmi mě překvapily převážně herecké výkony, které jsou velmi zvláštně režírované, ale svému účelu (vytvořit rozkládající se společnost bez jakékoli schopnosti mít nějaký fungující sociální kontakt) velmi přispívají. Asi to stojí za to vidět. Zvláště pokud se chcete jako divák dostat k více artové formě kinematografie ale nechcete hned začínat u složitých snímků typu Lynch a Tarkovský. Za mě určitě úctyhodný a povedený snímek. Plus zde Colin Farrell kopne do malé holčičky což je docela fajn bonus. ()
Jelikož je pro mě poslední dobou stále obtížnější se filmově uspokojit, sahám po stále větších "bizárech". Nakonec holt muselo dojít i na Lanthimose. Nu a funguje to, je to tak moc jiné, jsem docela nadšený z té změny. Jeho vyobrazení totalit s jejich podivnými rituály a tresty (vskutku leckdy o nic méně divnějšími, než ve filmu) je v první "hotelové" polovině skvělé. (Netuším, zda toto je správný výklad, já to tam cítím, jiní možná něco jiného.) V lese už to tak moc žel nefunguje, jakkoli je ztvárnění guerilly, která v boji často zajde k srovnatelným extrémům, jako to, s čím bojuje, také dobré. S Yorgosem rozhodně strávím více večerů. ()
Ukázková studie lidské samoty, která nejvíce vynikne jen ve vztazích s ostatními. ()
Filozofický film pro masy. Není těžké pochopit žádnou rádobyinteligentní část, proč se děje jak se děje a od bot pouze v celých velikostech, nikoli ve velikosti 44,5, až po scénky "výhody existence v páru" je i tomu nejhloupějšímu divákovi jasné, co nám čím chtěl autor říct. Nepovažuju se za nějakého extrémního filozofa, ale tohle bylo až moc polopatě, že mne to až nebavilo. Líbil se mi vizuál, taková syrovost, a některé nápady a absurdní vtípky. Ale ta utahaná nuda, která si říká děj, nezaznamenatelný soundtrack a hloupá pointa mi ke štěstí nestačily. ()
Bizár art! Skvelé ()
Film představuje totalitu vztahů. Nejprve děj vypráví hlavní hrdina David. Přísná pravidla platí pro všechny. Osamělí si musí povinně v Hotelu najít partnery. Děti jsou přidělovány novým párům, pokud se hádají, pro zlepšení "párové" situace. Hotel se všemi vymoženostmi vede manželský pár, resp. dominantní žena, která poučuje osamělé, proč je důležité žít ve dvojici. Není to kvůli dětem, není to kvůli společnosti, ale kvůli banalitám. Všichni chovanci mají vždy stejné oblečení, uniformy a musí se podílet se na lovu lidí, kteří uprchli a nechtějí žít ve dvojici. Smysl rodiny vyprchal. Jedinci nejsou už pro společnost užiteční, proč si musíme domyslet, a jsou podle své předvolby přeměněni ve zvířata. David se chce stát humrem, protože má rád moře a jelikož humr žije 100 let. Ředitelka mu rozhodnutí schvaluje. Lepší než pes. Je třeba myslet na ohrožené druhy. Práva zvířat jsou cennější než práva lidí. Někteří z lidí ale uprchnou do lesa a žijí jako samotáři, ale ne ve svobodě, ale v jiném organizovaném násilí pod velením „vůdkyně“. Od Hotelu se odlišují tím, že musí žít samostatně, nesmí si pomáhat, musí si také vykopat hrob, účastnit se cvičení a jsou krutě trestáni, pokud si projeví lásku. Mohou třeba tancovat v lese se sluchátky, ale pouze osamoceně. Vůdkyně je trénuje jako armádu a přiděluje jim základní výbavu do divočiny. Vůdkyně má v hotelu špeha, který jim přináší informace a nezbytné věci. Sama navštěvuje ve městě své rodiče, kteří netuší, že žije v lese, a nutí ostatní, aby jí dělali alibi o její domnělé práci. A kupodivu rodičům ani není divné, proč není v hotelu, je-li sama. Mnoho detailů a dějových linií si divák musí domyslet. Páry žijí ve městech, ale také pod kontrolou. Musí např. strpět potupné osobní prohlídky, mít u vždy sebe oddací listy apod. Ve filmu nikdo, kromě Davida nemá jméno. Hlavní hrdina, poté co ho opustila žena, jde do hotelu, snaží se najít si partnerku. Po řadě šílených, tragikomických a absurdních situací, kdy jeho poslední sadistická partnerka ukope jeho bratra, přeměněného v psa, uprchne z hotelu a dostává se mezi samotáře. Tam potkává svou lásku. Ta vypráví další část příběhu. Mají vlastní nonverbální řeč, tak aby nikdo nepoznal, že komunikují a že se milují. Naučí se synchronizovaně tančit. Chtějí společně uprchnout a žít svobodně. Spojuje je oční vada, krátkozrakost, což je symbolické. Vůdkyně je podezírá a její obavy se naplní, když její špeh najde deník, kde si žena zážitky i plány zapisuje. Vůdkyně zastrašuje Davida a donutí ho, aby si vykopal hrob a zahrabal si do něj i obličej, aby ho neokusovali psi. Ženu odvede do města, kde ji postaví před hotovou věc: půjde na operaci, která ji zbaví oční vady. Ona váhá a chce si to rozmyslet. Ví, že by zradila Davida, to je přece to ono, co je nejvíce spojuje, astigmatismus. David si na tom zakládá natolik, že dokonce žárlí na muže v lesní tlupě, kteří by mohli mít také oční vadu. Žena poslechne, ale je podvedena jako v Erbenovské baladě, vůdkyně jí dá oslepit. Na zpáteční cestě z města chce vůdkyni zabít, ale místo ní zabije omylem svědkyni. Vůdkyně ví, že teď nemohou utéci. David se pokouší ženu učit poznávat předměty a vymýšlí, co podniknou dále. Dokonce to vypadá, jako by se jí chtěl vzdát, jako by vůdkyně vyhrála. Jednoho dne se rozhodnou. Pomocí kódovaného jazyka jí sdělí, že utečou. David vůdkyni přepadne, omráčí, sváže a položí ji do svého hrobu, s odkrytým obličejem. Když přijde k sobě, očuchávají ji divocí psi a co následuje je jasné. Milenci se převléknou a odcházejí z divočiny. V kavárně u dálnice si dají vodu. David si vyžádá příbory. Žena mu říká, že to není tak hrozné, že si zvykne. S ostrým nožem odchází na toaletu, kde zjišťujeme jeho záměr: chce si vypíchnout oči. Tragikomicky si ucpává papírovými ručníky pusu a zakrývá si košili. Pak už následuje jen tma a ticho. Nic není vidět a není, kdo by vyprávěl, není co. Oba hrdinové jsou stejní, slepí a na absurdní svět kolem se už nemusí dívat. Řada záběrů je zpomalená s většinou kontrastní hudbou. Film provází skvělá minimalistická hudba Philipa Glasse a slavná balada Nicka Cave Where the Wild Roses Grow. Mnoho krásných záběrů vyústí v odporné a absurdní výjevy. Autor odkazuje sice na Triera, ale není tak naturalistický. Jinak zde vidíme i odkazy na Orwelův 1984, Formanův Přelet nad kukaččím hnízdem a další klasiky o totalitě. Přesto je ale dílo originální, nápadité, zcela nevypočitatelné a překvapivé. Vřele doporučuji. Britský a český černý humor mají totiž mnoho společného. PS. Programu festivalu KV neveřte: 3 muži se nespřátelí a neuprchnou společně do lesa, všechno je jinak! () (méně) (více)
KVIFF: extrém, neosobnost, lidské vztahy založené na nutnosti místo touhy. Z lidí se pak stávají jen chladné loutky, jak je poznat zejména v jejich dialozích bez emocí, kde pravda a lež mají zcela stejnou podobu. A "spojovací prvek" jako základní podmínka možnosti existence jakéhokoliv vztahu? Oba zákonitě musí mít něco společného, což vede k drastickým činům... To je teprve hrůza. PS: napadlo mě, že když spojovací prvek může být i "oba mají rádi lyžování", tak by se hlavní postavy mohly spojit pod songem Where the wild roses grow a ne se rozhodnout udělat, co se rozhodly udělat... ()
Dokonalé, tak by to mělo být i ve skutečnosti. ()
Je to tak divné, že to musíte dokoukat do konce. Jednoduchá myšlenka, kolem které se točí celý příběh, že musíte žít v páru, funguje skvěle. Všechno je natolik absurdní, že se tomu sice pořád usmívate, ale on vám potom ten úsměv dost ztuhne… Upřímně bych se radši změnila v jednorožce, než žít v zobrazovaném lese nebo hotelu. Konec je opravdu mrazivý. Brrr, po tomto filmu jsem byla ráda zpátky v realitě. ()
Nejdivější kvalitní film minulého roku. Na první pohled jde v tomto filmu ledasco proti sobě a autor nám propracování se k druhému pohledu nijak neusnadňuje, což je zároveň s délkou jeho největší vada. Tedy né že by druhý pohled ospravedlnil zjevné nesmyslnosti, ale jen zjistíte, že o to tu nejde. Rozhodně je to dílko spíše pro hloubavějšího diváka, i když je vlastně i dost brutální. Rozhodně nečekejte thriller, nebo sci fi, spíš je tam více komedie, než prvků těchto dvou žánrů. ()
Váham medzi fullhousom a štyroma dvackami a vidím to kdesi na deväťdesiatke. Neskutočne nápaditý scenár šikovne natočený so skvelými hercami. Dokonca aj podivne toporné dialógy a schématické vzťahy (keď sa do seba zamilujú vždy len ľudia s rovnakým problémom) zvyšujú čaro tohto snímku. Zápletka je tak desivá sama o sebe, že pri realistickejšom stvárnení by sa ten film snáď ani nedal vydržať a diváci by začali páchať hromadné sebevraždy ako pri počúvaní Szomorú vasárnap. P.S.: Rachel je jaka piraňa! ()
Reklama