Režie:
Evžen NěmecScénář:
Vladislav ČejchanKamera:
Adolf NavaraHudba:
Luboš FišerHrají:
Jiří Klem, Jan Tříska, Milena Steinmasslová, Bedřich Prokoš, Consuela Morávková, Alfred Strejček, Čestmír Řanda st., Josef Patočka, Miroslav Masopust, František Vicena, Regina Rázlová (více)Obsahy(1)
Inscenace vznikla v roce 1977 v pražském televizním studiu podle stejnojmenného románu Ivana Olbrachta, který se stal vděčnou předlohou scenáristovi V. Čejchanovi. Příběh z divadelního prostředí zobrazuje dva přátele – herce, zcela lidsky i umělecky odlišné typy. Na jedné straně tu je anarchista a světoběžník Jan Veselý, romanticky neklidný, neodpovědný. Jeho protipólem je pak ukázněný, humanismem prostoupený Jiří Jesenius, trpící za války ztrátou víry ve smysl umělecké práce. Oba procházejí mravní krizí uprostřed časů první světové války. Do hlavních rolí obsadil režisér E. Němec Jiřího Klema a Jan Třísku. Premiéra byla tehdy očekávána s napětím. Marně. Normalizační televize inscenaci tehdy neodvysílala. Jan Tříska se totiž neodpustitelně „provinil“ – svobodně se rozhodl pro odchod do zahraničí. A tak si televizní inscenace na svou premiéru musela počkat až do dubna 1990. (Česká televize)
(více)Recenze (11)
"Jsi zabit Hamlete, svět nemá léku, jež by tebe zhojil…" Dialogy ze Shakespearova Hamleta zajímavě rámují tento filmový přepis Olbrachtova románu a dotváří tak filosoficky laděné rozmluvy mezi oběma hlavními postavami. Jiří Jesenius a Jan Veselý jsou svými názory i přístupem k životu jako "voda a oheň" a tak se moc nechce věřit tomu, když jeden z nich tvrdí tomu druhému, že "ještě nikdy do sebe nezapadly dvě dlaně jako ty naše". To přátelství dotyčných, jak ho namyslel Ivan Olbracht, muselo být vskutku něčím "podivným". Nečetl jsem onu předlohu, tak nedokážu zcela posoudit, zda inscenátoři tohoto filmu z ní vybraly opravu vše podstatné. to co jsem viděl se mi ale moc líbilo. Mistrný byl jistě výkon Jana Třísky, kterému Jiří Klem zdatně sekundoval. Trošku jsem si říkal, zda by tomu nemělo být spíše naopak, ale jinak nemám moc, co bych tomuto filmu prošpikovanému filosofickými úvahami (viz třeba "člověk nepoznáš dokud nepocítíš jeho krev.") vytknul. ()
Pro mě velmi dobře napsaný román, scenář, a nadprůměrné herecké výkony. Již obsazení slibuje zážitek, a ten vskutku je mocný pro diváka milkujícího klasické kusy. O čem film je? O netalentu (jiří Klem), který dře, ale je natolik soudný, aby při návštěvě venkova, jako člen předního pražského divadla ocenil a byl upoután příležitostným hercem (Jan Tříska). Z Hamleta je zde ona snad nejhezčí pasáž: "Poslední dobou, zdá se mi, že ...." Postava, kterou hraje J.Tříska, tak je uhrančivá, a přestože se stává na doporučení herce Jesenia členem známého divadla, a to hercem úspěšným, tak vedle divadla ho zajímá život v jeho širším kontextu, takže herectví opoušttí. Děj začíná před první světovou válkou, ale s jejím příchodem se mění lidi kolem divadla, a to vše je zde zajímavě zachyceno... Je s podivem, že přestože několikrát CT film vysílala, tak zde jsem jediný, kdo tenhle vydařený, a nepochybně nadprůměrný film hodnotí, a pokouší se ho i trochu okomentovat. Film šel skrz emigraci Jana Tříska do trezoru, a byl vysílán až poté, co se Moskva vykašlala na socialismus, a vnutila i ČSSR svobodu. Tím pádem zase mohl být a může film distribuován. ()
Asi nejlepší a nejpravdivější dialogy až na dřeň, co jsem kdy slyšel, Klem neměl jednoduchou situaci, vedle takového partnera... přidal: Oldřich Vízner, Táňa Fischerová, Vladimír Krška, Jaroslava Tichá, Jiří Hálek, Josef Vondráček, Jan Fišar, Pavel Marek. Hudba: Luboš Fišer ()
Uporna, intelektualni, deklamovana nuda. Sry. ()
"Člověka nepoznáš, dokud neucítíš jeho krev!" Filosofické televizní drama. ()
Mimořádně zdařilý převod románu do dramatického tvaru, působivost hře dávají pozoruhodné herecké výkony, a to jak Třísky, tak Klema i dalších. Na rozdíl od Wandrwala (který je jinak správný) jsem toho názoru, že Jesenius není netalent, ale menší talent, který se k mistrovství vypracoval, narozdíl od přirozeného talentu Veselého, který si to nepovažoval a snadno se herectví vzdal. (90%). ()
Kvalitní předloha a také kvalitní přepis pro televizi. Hereckým výkonem mě překvapil hlavně Jan Tříska, kterého jsem jinak moc pro jeho obvyklé přehrávání nemusel. V této nejednoznačné roli ale předčil mé očekávání svým plastickým, rozporuplným a zároveň vnitřně jistým a uvěřitelným projevem. Rovněž Jiří Klem předvedl, že je výtečným hercem, který bohužel nebyl v televizi a ve filmu dostatečně doceněn. ()
Poslední snímek Jana Třísky před emigrací, postsynchrony nestačil dokončit a tak za něj zaskočil Jiří Krampol. Film skončil v trezoru, premiéra až po roce 1990. ()
Vynikající dílo!! ()
Námět a zápletka: 4/10 ... Vizuální stránka: 5/10 ... Soundtrack: 4/10 ... Didaktický potenciál: 3/10 ... Celkový dojem: 4/10. ()
Slušná inscenace, která předloze ostudu nedělá. Mnohonásobně lepší než Steklého nechtěná parodie z roku 1985. ()
Reklama