Režie:
Don EdmondsKamera:
Glenn RolandHrají:
Dyanne Thorne, John F. Goff, Uschi Digard, George 'Buck' Flower, Jacqueline Giroux, Richard Kennedy, Donna Young, Sunny BoydObsahy(1)
Ilsa je nacistická šéfka malého SS tábora pre cca 20 väzňov. Má veľké prsia, uhladenú blond frizúru a veľmi peknú tváričku. Cez deň je jej úlohou robiť na väzňoch pokusy typu "Pri akej teplote vody asi tak človek, ponorený do nej, omdlie od bolesti?" a po nociach si relaxuje sexovaním s vybranými väzňami. V druhej línii filmu sa probližujeme k zopár väzňom a pripravujeme sa s nimi na veľký útek. Béčková snímka je prepchatá sexom, násilím a krvou. (POMO)
(více)Recenze (118)
Tato záležitost mě docela znechutila. Ne brutalitou, nebo sexem (na to toho mám za sebou už dost), ale zpracováním. Když už se chtěli tvůrci tvářit, že je to točené vážně, na motivy skutečných událostí, neměli z toho udělat tenhle paskvil. Jestli chtěli ale jen vydělat nějaký ten dolar na nacisticko-sexuálně-brutálním fluidu, měli si dát víc záležet. Možná bych to ocenil víc. ()
Nejvýznamnější film o 2. světové válce. No, asi ne, ale nejznámější nazisploitation film, s tím by se snad souhlasit dalo. Krom toho ještě i sexploitation nebo částečně women in prison. Takový béčkový nízkorozpočtový horor, ale docela působí, jakoby opravdu byl součástí něčeho velkého, součástí velké války, jako takový menší brácha Schindlerova seznamu :-) Tento snímek, používající oranžovou nátěrovou barvu místo krve, si nezaslouží být podhodnocovám. Myslím si, že opravdu stojí za to. Je to velmi vydařená a pro mě zatím i originální podívaná. ()
„Ich liebe Dich! Musíš se na mě vyprázdnit!“ Těžko něco věnovat obětem holocaustu a držet přitom pinďoura v ruce, pane Edmondsi. Jeho Padesát odstínů šoa je pro fajnšmekry, co doma přiškrcují při souloži manželku podvazkovým pásem vrchního velitele Luftwaffe, možná atraktivní, ale mně to přišlo afektované, místy nechtěně směšné a vzhledem k námětu i nečekaně nudné. Vyvinutá táborová vedoucí mně trochu připomínala Šťabajznu Houlihanovou. Možná i proto, že hledala Donalda Penobscotta, co hrabe tunely (nikoliv za účelem útěku).. ()
Kdyby se tohle dílo mělo hodnotit vážně, nic než "odpad" by si nezasloužilo. Ale jako nechtěná komedie je excelentní. "Herci" vysloveně perlí a režisérovi je to evidentně úplně jedno. Z filmu je krásně vidět, že jedinou jeho snahou bylo, aby pokud možno všechny "herečky" byly celý film nahé. Nudistický tábor SS by mu asi neprošel, tak aspoň nahé vězeňkyně nechá mučit polonahými esesačkami... Docela jsem se bavil. ()
Zajímalo by mě vlastně jen to, jestli to i ve své době mělo vyznívat tak humorně. Ze začátku to jde, jenže čím více se to blíží ke konci, tím větší je to nuda. Začne to být předvídatelné, kromě jedné věci tedy. Očekáváte nějaký rázný revenge závěr a ono nakonec prd. Připadá mi to jako mírnější a uhlazenější verze Saló aneb 120 dnů sodomy. Ujíždíte-li na prsíčkách, bobřících, uniformním fetiši, sado-masu a nepřirozeně zbarvené krvi, snad vás to zaujme více než mě (ne že bych neujížděl na bobřících). ()
Galerie (27)
Zajímavosti (3)
- Cyklus o Ilse je bezesporu nejznámějším, ač ne prvním (tím byl Love Camp 7), pornografickým filmem s nacistickou tematikou a byl velkou inspirací pro řadu dalších, zejména italských, filmů s obdobným obsahem. (Siriuss)
- Dílo kvůli předpokládaným obtížím vznikalo v anonymitě a je věnováno obětem holocaustu. Zajímavé je, že producent filmu David F. Friedman je židovského původu. Přesto se po uvedení snímku spustil povyk a problémy vskutku nastaly. V Německu či v Norsku byl film zakázán. Snímek však sklidil ve své době nevídaný úspěch a našel si i řadu skalních fanoušků. V průběhu dalších let vznikla tři volná pokračování Ilsy s názvy Ilsa, Harem Keeper of the Oil Sheiks (1976), Ilsa, the Tigress of Siberia (1977) a Ilsa, the Wicked Warden (1977). (Siriuss)
Reklama