Série(2) / Epizody(14)
Obsahy(2)
Jaká je největší možná oběť a co člověk udělá, aby ji nemusel podstoupit? Zásadový novinář rozkrývá spiknutí v nejvyšších patrech finančnictví. Šestidílný norský konspirační thriller roztáčí spirálu finančních machinací, biblických odkazů a starých osobních křivd, když zásadového novináře vyšle po stopě skandálu ve vysokých patrech společnosti, do kterého je zapleten jeho vlastní bratr. Seriál byl úspěšně uveden nejen v Norsku, ale i v několika dalších zemích jako např. ve Velké Británii, kde se svezl na poptávce po skandinávských thrillerech. Rok po uvedení originálu vznikly v koprodukci televize HBO dva východoevropské remaky – stejnojmenný český v režii Vladimíra Michálka a polský s názvem Pakt. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Anooo, tohle jsem potřeboval! Nevědět o čem to je a jen ze tři komentářů z csfd si říct, jo to by mohlo být na cajk. A ono ku*va bylo!" Krimi, thriller ze severu, bych mohl sledovat furt, takže tohle byla jasná volba. Začátek kdy jen tápeš,brácha novinář jede po bráchovi z vysoké prachaté ligy co zpronevěří docela vatu. Poté se to rozjede, začneš pár věcí spojovat a řekneš si, "joooo tuhle konspiračku už znám." Hovno! Čím více dílu vidíš, tím je vše jinak. 6 dílu po hodině, zvratů co vše kroutí zase jinou cestou, no do konce si člověk nemuže nic být jistého.Za mě pecka, ale českou verzi od HBO asi nepotřebuji. Za mě 9/10 i když chyby se najdou. SUPER! ()
"Mammon" názorně ukazuje post-quality TV aka quantity TV v její celé nahotě. Původní ambice ze zlaté éry moderní televize, spočívající v touze vyprávět nestandardní náměty, které přitáhnou diváky k obrazovkám svými postavami, příběhy a konflikty, se změnila ve falešné umění, jak diváky přikovat k obrazovkám a nedovolit jim odejít. Nástrojem k tomu jsou vykonstruované zvraty, uhlazená forma a filmové formální prostředky, které umožňují z hovna dělat veledílo. "Mammon" by moc chtěl být dalším příspěvkem do rodu vážných skandinávských krimi se společenským přesahem, ale na rozdíl od svých vzorů má jen nedotaženou premisu, artificiální postavy s vyhrocenou minulostí, navivní víru v novinářskou etiku a především ranec absurdních zvratů, z nichž ty lepší náleží do ranku scenáristické lenosti, zatímco ty horší pocházejí z hájemství campu. ()
Pro milovníky moderního skandinávského designu povinnost; žádný jiný seriál nemá tak vypiplané a stylové interiéry, nad kterými srdéčko samou radostí zaplesá. Nad seriálem jako takovým ovšem již až tak neplesá (až na závěrečné duo epizod, kde se mimo jiné i sympaticky pracuje s největším norským historickým "kostlivcem ve skříni"), byť rozhodně ani nijak neúpí. Nejvíc na škodu je, že ze směru úvodní epizody, která je něčím mezi State of Play a Larssonovou linkou o redakci a práci Milénia, se postupně uhne směrem k běžnému pojetí moderního severského thrilleru. Opakuji, je to na škodu, ale špatně to není. Proč? Protože i tak je to dostatečně kvalitní i napínavé (a asi není náhoda, že to má v závěrečných dílech "Nesbø feeling"), jen poněkud tuctové; přeci jen severských krimi je nadprodukce, ale kvalitní novinářský thriller aby pohledal. Potěší působivá sychravá atmosféra a utlumené herecké výkony, stejně jako chytrá práce se žánrovými klišé. Nepotěší hlavní neduh drtivé většiny této produkce; a to sice šroubovaně naroubovaná překombinovanost. ()
Celý seriál má poctivé škandinávske melancholicko-depresívne ladenie a zaujímavých hercov, ale pomerne dosť mi vadila prekombinovanosť scenára. Napriek tomu, že som predtým videla český remake z dielne HBO a aj tento počin pozorne sledovala, miestami som sa strácala v menách, ale hlavne v motivácií jednotlivých postáv. A ten záverečný moment, keď sa objavili nájomní vrahovia so svedomím (wtf?) už som nepobrala vôbec. Prekvapivo sa mi česká verzia pozdáva viac, možno je to lokáciami, známejšími tvárami alebo momentom prekvapenia, ale nórsky Mammon ma trochu sklamal. ()
Mammon se svezl na vlně popularity skandinávských detektivek, ale používat jako argument k vyzdvihnutí jeho kvalit, že byl uveden tam či onde, je zavádějící. Při dnešní inflaci televizních stanic a dalších distribučních kanálů existuje obrovská poptávka po žánrové tvorbě a v každém novém projektu trh touží vidět nový Most nebo Zločin. Ty představují bezpochyby scénáristické konstrukty, v normálním světě se s tak rafinovanými pachateli a komplikovanými rozvětvenými případy nesetkáte. Jsou ale chytře napsané, s pochopením pro lidskou psychiku, s odpovídajícími motivacemi, kde to neskřípe a nepřečnívá. Breaking Bad a Better Call Saul mě před časem přesvědčily, že můžete pracovat i s velmi netradičními radikálními charaktery a ty přesto budou vypadat hodnověrně, pokud si dáte práci se scénářem. Mammon selhává v tom nejzásadnějším, je příliš špatně napsaný. Nápad je zajímavý, režie pracuje s osvědčenými thrillerovými prvky, ale pokud scénárista spoléhá na tak okaté oslí můstky, pokud páchá tak výrazné logické kotrmelce a vrší absurdní náhody, je výsledek ztracený. Autorovi scénáře nestačí napsat větu, potřebuje za ni přidat vykřičník. Seriálu schází uměřenost, smysl pro proporce. Umělotina je z toho cítit na dálku. Ačkoli mě remaky obecně nelákají, zajímalo by mě, jestli český Mamon nakonec nevypadá líp. Celkový dojem: 25 %. ()
Galerie (90)
Zajímavosti (2)
- V 17. minutě na smuteční schůzce strany hraje v pozadí skladba „Adagio for Strings“ od Samuela Barbera. (Trajektt)
Reklama