Režie:
Xavier DolanScénář:
Xavier DolanKamera:
André TurpinHrají:
Anne Dorval, Suzanne Clément, Antoine Olivier Pilon, Patrick Huard, Alexandre Goyette, Michèle Lituac, Viviane Pacal, Natalie Hamel-Roy, Isabelle Nélisse (více)Obsahy(1)
Film Mami! je příběhem dospívajícího Steva s diagnózou ADHD a jeho mámy Diane, která i přes doporučení odborníků trvá na tom, že svého syna dokáže zvládnout, a že její syn dokáže zvládnout školu. Když do jejich života vstoupí ještě utrápená sousedka Kylea, vydají se společně na hodně divokou jízdu, kdy se záchvěvy štěstí, bezpečí a spokojenosti v mžiku mění na eruptivní výbuchy násilí a hlubokou beznaděj. Nahoru a zase dolů, jak už to tak v životě bývá. (Artcam Films)
(více)Recenze (232)
...těžko se něco říká tam, kde bylo vše řečeno... dynamický film se vším, co k dobrému bijáku patří... pomalé scény, dlouhé záběry zblízka nadupané emocemi, skvělé téma a VYNIKAJÍCÍ herecké koncerty... skvělé, chtělo se mi vstát a dlouho tleskat a volat bravo... ()
Pořád jsem se nemohla rozhodnout mezi 4 a 5* .. Nakonec jsem se přiklonila ke 4* jelikož měl film stále dost hluchých míst. Každopádně i tak je to 85 % :) a spokojenost ... Film jen o třech osobách Stevie který má ADHD - opravdu toho retarda zahrál perfektně, K-k-kok-tavá Kyla - opravdu jsem byla ráda, že jsou to jen dvě slabiky :)) a Diane u které postačí pro dobrý názor ten podpis na začátku filmu :D). Některé scénky byly opravdu velmi dramatické, ta "vidina" v autě byla opravdu "the best" :) a závěr ? No perfect !! :) ... Jen musím dodat, že se mi francouzština líbí čím dál méně :D). ()
Tohle je hodně zvláštní film, je třeba se na něj připravit, být odpočinutý a připravený vstřebávat dojmy. To všechno jsem sice nebyl, ale dokoukal jsem. Těsně před koncem jsem si uvědomil, že se dívám na docela dost dobrý film. Celou dobu jsem měl ovšem co dělat, abych to pobral. Jak říkám, únava filmu škodí. 75% ()
Kluk rozkošnej, paní Pilon skvělá, kanadská francouzština vtipná, ale CO KURVA TA HUDBA? Trošku se mi chce blinkat z toho že v roce 2014 na někoho funguje Wonderwall při jízdě na skejtu, krom toho, že si Dolan evidentně vybral songy co má rád a zbytečně je nasral uplně kamkoliv do filmu, je taky k zamyšlení, zda by se ten člověk neměl jít zabít a předtim se věnovat jen tvorbě videoklipů (protože v Mommy může hlavní postava zavřít dveře až když Dido dozpívá song). Co se týče scénáře, je rozhodně vtipný dát dohromady pošahanou matku a debilního syna s oidipovym komplexem, který zachrání jedině dementní sousedka. Co se musí nechat je hra s formátem, konceptík je to věru originální. ()
Film "Mami" na mě velice citově zapůsobil. Dost jsem ho prožila i takový může být skutečný život, s prostými vulgarismy i násilím. ()
Zprvu jsem měla smíšené pocity. Začátek filmu se mi totiž moc nezdál, ale pak se to začalo jen a jen zlepšovat. Myslím, že každý herec, který se ve filmu objevil, zahrál svojí roli opravdu přesvědčivě. U filmu se mi hrozně líbila hudba, která ještě víc podtrhla celou atmosféru filmu. Nejlepší scény ve filmu byly samozřejmě konec a pak také, když hlavní hrdina roztáhne obraz, ty pro mě byly opravdu nezapomenutelné :)) ()
Film byl pojat velice jednoduše a přirozeně, postavy byli zahrané velmi dobře a ač děj nebyl žádné terno, mělo to i cosi do sebe. Filmová Výzva 2015 od MikeCool ()
Tohle jsem nedal...skrze maminku... ()
Když to jeden nemá v hlavě v pořádku, odnášejí to především ti nejbližší. Je jedno, jestli jste matka inteligentní a klidná nebo uřvaná a trošku vulgární. Poprat se s tím musíte po svém a nikdy nebude dobře. Film, který zaujme a jediné, co mu musím vytknout, jsou ty kýčovitě sladké pokusy o umění a místy opravdu iritující hudba. ()
takhle žít? k nežití! - přesně tohle jsem si říkala několik prvních desítek minut,potom jsem se potácela mezi lítostí,nesympatičností,téměř odporem,porozuměním atd. až do konce...přestože těžko říct,kdo byl větší "pako",je určitě těžké žít takový život a jistě to zanechá stopu na všech....ale byly tam i moc pěkné sekvence a dobrá hudba - skvělá Lana Del Rey mě donutila sedět a civět na titulky až do konce :-) ()
S trochou nadsázky si dovolím říct, že tvůrci měli diváky varovat, že film obsahuje virus ADHD (porucha pozornosti a impulzivita), a zato že tak neudělali, šetřit je nebudu! Jde o jednoduchý, vztahový film mezi matkou Diane a Stevem, synem, jež žije v jakémsi ústavu právě s onou diagnózou. Po jeho dalším tamním excesu si ho máma raději bere k sobě domů, doufajíc, že k sobě najdou cestu. A já zase doufal v hlubší, zádumčivý zážitek, který ve mě mělo jejich sbližování vyvolat...bohužel, kromě poruchy pozornosti ve sledování děje, se nic moc nedostavilo. Snímek doporučím všem, kteří mají rádi filmy bez vývoje charakteru postav, s dutým dějem, kdy se matka typově blížící se nejstaršímu řemeslu, chce snad stát literární překladatelkou, a těm, kdo jsou okouzleni filmy, kde se řve, křičí, sprostě nadává a teatrálně přehrává...prostě, nevěřil jsem mu krom pěkných písniček a jedné vysmáté ženské pitce téměř nic. ()
Občas vulgární, s věčně zapáleným cígem u pusy, v sexy triku, džínách, nebo v mini. Roztančená & opilá & rozesmátá & vzteklá & zamyšlená & zoufalá & přátelská. Postava Diane se mi líbila přesně taková, jakou jí Dolan ztvořil a jakou ji naprosto úchvatně ztvárnila Anne Dorval. ()
Perfektní, nemám slov, klobouk dolů mladičkému režiséru X. Dolanovi a to je možná i slabé slovo. Už se nemohu dočkat na další jeho nový film a určitě se vrhnu co nevidět na celou jeho filmografii! A samozřejmě patří obrovský, nepopsatelný potlesk i hercům, kteří zde vystoupili a předvedli naprostou dokonalost! Jen tak dál! 5* a dala bych i víc, bez jakéhokoli přemýšlení...Tuhle lahůdku si určitě doma pustím ještě několikrát. Jinak ten nápad se změnou formátu obrazu je perfektní. ()
Emočne veľmi silný zážitok. Veľmi obratne sa tu striedajú ojedinelé chvíľky štastia s chvíľkami zúfalstva a priam až život ohrozujúceho šialenstva. Páčil sa mi experiment s veľkosťou obrazu. Moment, keď sa s ním ďalej pracovalo a na pozadí hralo Wonderwall od Oasis bol geniálny. Dovolil by som si vyzdvihnúť aj skvelé herecké výkony ústrednej trojice ako aj úžasný výber pesničiek, ktoré skvele pasovali k aktuálnej nálade na plátne. Čakal som síce trošku väčšie psycho, ale o to príjemnejšie som bol prekvapený emočnou komplexnosťou. Agresia išla ruka v ruke s citom a to úplne prirodzene. Škoda, že záver neprišiel z nejakým nečakaným rozuzlením, keďže sa tento výsledok viac-menej od začiatku očakával. 90% Kino Lumiere ()
Xavier Dolan mě nadále nepřestává udivovat svým originálním zachycením jednotlivých lidských osudů. Jak už prokázal v předchozích snímcích, má úžasné estetické vnímání, takže jeho filmy jsou pastvou nejen pro oči, ale i pro uši, protože soundtrack sám o sobě si zasluhuje ocenění. Především dva songy - On ne change pas a Experience - z mého pohledu korespondovaly s emočně nejsilnějšími scénami snímku a výborně dokreslovaly zobrazované události. Dolan se nebojí jít pod povrch a úspěšně znázorňuje i to, co je těžké ve filmu vyjádřit - to nevyřčené, myšlenky, pocity, ale i určitou skrytou sociální kritiku a tematiku jinakosti. Tento film je o lásce, síle ducha a naději a je to film, který se dokázal naladit na mé vnitřní emoční struny a zahrát na ně fascinující árii, jejíž dozvuky vnímám ještě teď. Svět potřebuje víc Dolanů..... ()
Kde začíná a končí láska? Kde začíná a končí svoboda jedince? ...Ale to není to, o co tu běží. Je důležité, že existují kusy, které v nás vyvolávají otázky a to co odpovíme, je už na každém z nás. ()
Těžká emocionální sinusoida, která se bohužel až příliš opakuje. Ale velká škoda nechat to zapadlé jenom pro filmové fajnšmekry. ()
Pozérštějí než hipsteři na náplavce, i když vyčítat Dolanovi pózu je jako nadávat Hitchcockovi, že máte z jeho filmů znepokojivý pocit. Ale ze všech filmů, co jsem od Xaviera viděl, mě tenhle oslovil nejmíň. Máme tady hyperaktivního a nepředvídatelného Steva, který mluví hůř než náš pan prezident, a jeho drahou matinku Dianu zvanou Die, která co se týče nadávek a vulgarit rozhodně nezůstává pozadu. Jejich vztah připomíná italské manželství, ale stejně ho snadno přebíjí výrazný soundtrack, který se už pomalu stává Dolanovým trademarkem. Hlavně Lana Del Rey se svým Born to Die je ve finále absolutně geniální (Die - chápete?). Nejdojemnější scéna byla ta Dianina krásná, leč naivní představa budoucnosti, která mě dostala a pochopil jsem díky ní její vztah k synovi. Pak se ale širokoúhlý formát stáhl zpátky do instagramového... ()
Az moc z toho bylo citit, ze to tocila bukvice. ()
Musím říct, že je to asi poprvé, co nesouhlasím s hodnocením svých "oblíbených". Mommy je strašně silný film s úžasným hereckým projevem. Na jednu stranu smutný osud jedné bláznivé rodiny, na druhou oslava rodinné lásky. Navíc se režisérovi podařilo do určitých scén vybrat luxusní skladby, které atmosféru hodně doprovází. Pro mě určitě snímek patří di škatulky jeden z nejlepších filmů roku spolu s Bad words, Křížová cesta, Nepřítel třídy a Zmizelá. ()
Reklama