Režie:
Kazuki ÓmoriKamera:
Júdai KatóObsahy(1)
Gojira zmizela v hlubinách sopky Mt. Mihara, ale něco po ní přece jenom zůstalo. V troskách Tokia naleznou vojáci a vědci zbytky její DNA, které mají putovat do laboratoře. To by ovšem o ní nesměli vědět další zájemci. Americká společnost zabývající se genetikou Bio-Major a teroristická organizace ze vzdálené země Saradia. Po malé přestřelce DNA zmizí, aby se za pět let opět vynořila. Do rukou ji dostal doktor Shiragami, který již několik roků truchlí nad ztrátou své dcery a nyní se zabývá tajným výzkumem (buňkami Gojiry). Ty mají posloužit k vytvoření anti-jaderných bakterií, které by dopomohly zničit Gojiru, pokud by se ještě někdy objevila. Jenže nikdo netuší, že doktor pracuje na svém vlastním projektu. Ten se provalí poté, co je laboratoř přepadena a na svobodu se dostane podivný tvor, který se uhnízdí v nedalekém jezeře. Kombinací DNA Gojiry, výtažku z růží a lidských buněk vznikl „Biorante“. Společnost Bio-Major se však nechce tak lehko vzdát a tak začne japonské vládě vyhrožovat, že odpálí bomby u hory Mt. Mihara, pokud jí nedají zbytky získané DNA. Jak už to tak bývá, Gojira se stejně dostane na svobodu a my tak můžeme sledovat další „monster“ souboj a zoufalé snažení armády zabít legendární příšeru jednou provždy. (SOLOM.)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Tento v pořadí sedmnáctý díl měl být natočen již o něco dříve, protože přímo navazuje na předchozí film Gojira (1984), ale producent Tanaka požádal veřejnost o pomoc při finální podobě nového monstra. Ti mu mohli posílat jejich skripta, z nichž bylo nakonec vybráno to nejlepší. Bohužel jak jsem naposledy chválil scénáristu i producenty za jejich návrat k původní myšlence – tedy že Gojira není žádným zachráncem Země, ale jejím ničitelem, tak tady to vidím jako krok zpátky. Přestože tu opět propuká zkáza a demolice různých objektů a vojenské techniky, moc se mi nelíbilo využití nové nestvůry. A to i přesto, že její vzhled zas až tak špatný nebyl. Když už si s tím dali tolik práce, měli na tom pořádně zamakat a ne to odbýt dvěma krátkými souboji. Ty nevypadali vůbec špatně, jenže tvůrci se spíše zajímali o všechno jiné, jen ne o pořádný fight. Přimícháním špionážní vložky a lehce melodramatické zápletky okolo doktorovy dcery to místy vypadalo poněkud trapně. Japonci ovšem potřebují vždycky všechno pořádně zdramatizovat a kvalita jim u této série moc neříká. Hlavně když se pobaví oni sami. 50% ()
Čiré echt béčko a rezignace na seriózní Godžiru. Je tu od všeho (jakože fakticky od všeho) něco. Což je největší slabina. Kdyby se to více soustředilo pouze na určité aspekty, bylo by to pouze ku prospěchu. Takhle je to chvíli o nechtěně směšných přestřelkách a naháněčkách tajných organizací, kde hraje prim podvyživené vyžle, kterému jsou i cool sluneční brýle velké. Pak zase o dilematech šílených vědců, pak je to jak variace na Frankensteina, pak se bitkují monstra, pak je to o tom jak se na Godzilláka vrhá vše co zbraně má. A do toho nějaká ta děcka jak od Kinga, duše zemřelé v příšeře a samozřejmě poučení na závěr. A mnoho, mnoho dalšího. Přitom pouze Godzilla vs přerostlý květináč, vs vojenská technika, vs osacká zástavba jsou pasáže, kdy to šlape bez výhrad. ()
18) GODZILLA vs BIOLLANTE (1989)___ HEISEI SERIES 1984-1995___80.léta jsou tady znát. Začátek je jak z nějaké podprůměrného akčního béčka, kde se hodně umírá a vše nevhodně podmalovává osmdesátkový vlezlý popík. Pak se film překlopí do asi půlhodinové části (s vizuálem laciné televizní okecávačky), kde se stále řeší, zdali naklonovat rostlinné buňky s godzillími, co z toho vzejde a zdali je to v zájmu vlády, stejně tak nově vyvíjené anti-nukleární bakterie (které mají pomoci porazit Godzillu), aby pak na scénu přišlo monstrum s názvem Biollante, které, klobouk dolů, má vskutku zajímavé impozantní parametry. Obrovský klon godzilly a rostliny, s hlavou coby obří poupě a smrtelnými popínavými chapadly. Nutno říci, že Biollante patři vizuálně k těm nejzajímavějším godzillím oponentům vůbec, škoda, že jeho tělesná konstituce je tak chatrná a boj tak krátký a jednoznačný. Z honosného názvu ´Godzilla vs Biollante´zůstane tak pouze několikaminutový nerovný souboj, jehož dojem vylepší závěr, kdy Biollante naroste do takových rozměrů, že o hlavu přeroste Godzillu a pěkně jí zatopí. Za Biollanteho a absenci otravné infantility poctivé 3*. ()
Nechci přímo říkat, že nový run kaiju filmů s Gojirou začal rozpačitě, ale přece jen se z toho vytratilo kouzlo těch starších filmů. „Gojira vs. Biorante“ je béčkový film, který si zakládá na akci a na tom, aby zde byl potenciální mezinárodní úspěch. K tomu úplně nedošlo, ale jako béčko je skutečně možné film „Gojira vs. Biorante“ sledovat a docela se u něj bavit. Navázání na úplně první film se co do kvality nekoná, ale nudit se nebudete. ()
6+/10 Záverečný súboj to ťahá riadne hore. Biorante je fakt bohovské monštrum - tak "mytológiou" ako aj designom. Aj príbeh o klonovaní a prebúdzajúcej sa sopke je fajn, len nechápem, načo tam bola tá línia s baktériou a mafiou. Celkovo ten reaganovský military fetiš mi tu nesedí, no taká bola doba... ()
Zajímavosti (10)
- Potom, čo film v japonských kinách prepadol, predstavitelia spoločnosti TOHO označili za príčinu neúspechu fakt, že Biollante je pre fanúšikov Godzily úplne neznámym monštrom, a tak sa v nasledujúcich pokračovaniach rozhodli vrátiť k starým známym monštrám, ako napríklad vo filme Gojira vs. Kingu Gidorâ (1991). (beso74)
- Shinichirô Kobayashi, občianskym povolaním zubár, sa stal scenáristom filmu trochu kurióznym spôsobom, stal sa totiž víťazom súťaže, vyhlásenej v roku 1986, o najlepší scenár k novému filmu o Godzille. (beso74)
- Tanky strieľajúce po Godzile sa v pôvodnom scenári neobjavovali. (beso74)
Reklama