Režie:
Nagisa ÓšimaRecenze (10)
Historický epos mapuje udalosti Šimabarského povstania v Japonsku v 17 storočí. Snaží sa o podrobné vykresľovanie kresťanského povstania ( samotná myšlienka kresťanstva je silne zastúpená ) ale tak, aby sa neznalý divák nestratil v deji a postavách, čo sa aj darí. Viacej ako postava samotného vodcu rebelov Amakusa Shiro sú zaujímavejšie postavy maliara a hlavne samuraja pulzujúceho medzi obomi tábormi. Óšimov snímok je zaujímavý námetom a filmárskym spracovaním, ale predsa len nedosahuje úrovne iných japonských historických filmov. ()
Japonští táborité. ()
Zajímavý příběh ze 17.stol. o povstání křesťanů na Kjúšú. Film je natočen podle skutečnosti a jeho výpovědní hodnota je nesmírná - obtížné počátky křesťanství v Japonsku, kolaborace misionářů s místními mocnáři a bezvýchodnost situace pro obyčejného člověka, to jsou jen některá z poctivě vyobrazených témat. Přes minimum explicitnějších scén je film svým vyzněním poměrně brutální. Zmínit lze též vynikající hudbu, do filmu velmi vhodně a citlivě zakomponovanou. Herecky se žádné velké koncerty nekonají, jednoznačně nejzajímavější výkon podává Rentaro Mikuni jako malíř, tradičně dobrý je i megaproduktivní Kei Sato, Otomo a Okawa svůj (byť slušný) standard nepřekračují.. ()
V podstate jediné klasické filmové spracovanie tzv. Šimabarského povstania v Japonsku v rokoch 1637-38. Postava vodcu povstania Amakusi Shira sa stala právom kultovou aj v dnešnej dobe. Charizmatický mladučký vodca mal iba 15! rokov a dokázal natoľko sfanatizovať a presvedčiť miestnych roľníkov že konvertovali ku krestanstvu a uverili mú každé slovo. Kedže sa k povstaniu pridali aj rôzny vojensky skúsení róninovia (samuraji bez pána) tak v úvode dosahovali povstalci obdivuhodné vojenské úspechy nad ohromnou presilou (100 000 vojakov) a šogunátnym silám trvalo až vyše pol roka kým asi 30 000 rolníkov zatlačili na ostrovný hrad Hara, kde ich po pár týždnov porazili. Amakusi Shira ale vo filme vôbec nevyzerá ani na 16 rokov, hrá ho herec oveľa starší, takisto sa film zameriava iba na samotné vypuknutie povstania, skúma príčiny a končí predčasne konfliktom medzi róninmi a kresťanmi, v poslednej scéne vidíme odchod vzbúrencov na hrad Hara, kde však povstanie ešte asi dva mesiace pokračovalo... Amakusi Shira je teraz obľúbenou postavičkou v rôznych anime kreslených filmoch a početných počítačových, či konzolových hier. Osobne myslím, že tento námet by si ešte zaslúžil nejaké klasické výpravné filmové spracovanie. Snáď sa ešte dočkám. Ruiny hradu Hara ešte stále stoja v juhovýchodnom cípe Japonska. ()
Šimbarské selské povstání z přelomu let 1637/38. Bohužel zde nedovedu posoudit vliv křesťanství, ale nějak to připomíná selské bouře na našem území v přibližně stejné době (1680). Uvádění do kontextu s husitským hnutím (viz raroh *****) mi nepřipadá patřičné. Ale otázka vzniku a zániku selských rebelii, je přesto zásadní. Sotva si dokážeme uvědomit nesmírnou bídu a zoufalství, která hnala rolníky do předem prohraných bitev (i v tomto filmu taková úvaha zazní) - a samozřejmě zpupnost šlechticů (na celém světě), kterými se dnes zabýváme jako nositeli kultury a civilizace, pro jejichž pra-pra-dědy však měl život sedláka cenu králíka. Film ovšem není jen genezí povstání , ale obsahuje řadu velice pečlivých charakteristik postav (třeba malíř Uemonsaku), které výrazně podtrhuje skvělá režie a kamera. Zvláštní a nečekanou úlohu tu hrají holandští misionáři – ale tak je to vždycky, když se chce chudák postavit na nohy, panskou koalici není třeba svolávat... ()
Veľmi som sa tešil na tento film, samozrejme obzvlášť kvôli "exotickému" námetu (japonské kresťanstvo). Žial, ja odchovaný na kurosawovsko-hamletovských eposoch som asi trochu naivne čakal, že podobne sa témy ujme aj Óshima. Ten však, nepopieram že vo všetkej úprimnosti (aj keď neviem aký vzťah ku kresťanstvu mal on sám, keďže neskôr natáčal aj pomerne pikantné filmy kde nechýbal sex alebo homosexualita), poňal príbeh Šimabarského povstania skôr filozoficky s dôrazom na rozpor medzi kresťanským odmietnutím násilia (lavé pravé líco) a nutnosti niečo (aj násilne) konať proti bezpráviu (a za obranu vlastnej viery). Práve táto dilema totiž dominuje prvým 70 minútam, a tak isto sa vynorí opäť v záverečnej (dlhej) scéne, kde sa vzbúrenci rozhodujú, čo ďalej. Keď som si prečítal niečo o celom povstaní a samotnej postave Šira Amakusa, myslím že scenáristicky sa z toho dalo vyťažiť niečo oveľa silnejšie, údernejšie.... A nenadchol ma ani toporný výkon predstavitela hlavnej role Hašizó Okawu (Širo). Jeho "vizáž" nepôsobila bojovnícky, charizmaticky ale skôr pomerne detsky, avšak je pravda, že reálny Širo Amakusa zomrel ako 16 ročný! takže to asi kastingu a maskérom nemôžem vytýkať. ..... Rozhodne film o zaujímavej kapitole japonských dejín, ktorý nikoho neunudí, neurazí, ale tak isto asi pre mnohých divákov bude niečím iným, čo očakávali a jeho prijatie bude rozpačité-ambivaletné... každopádne nikoho nechcem odrádzať ani mu kaziť dopredu film. zážitok. Naopak, veľmi odporúčam, aby si každý urobil názor sám ()
Pochmúrny alebo ponurý snímok s feudálneho Japonska vtiahne diváka svojim príbehom, osudmi roľníkov či vykladaním si kresťanstva, tak nezvyklého pre Japonsko. Kamera je skôr statická a hoci sa niekoľko scén odohráva v exteriéri, vyznievajú skôr, akoby boli točené v štúdiu. To je asi jediné velké mínus filmu. Herecké výkony sú naopak vyznievajú veľmi dobre. Hodnotenie: 80% (v poradí 7. hodnotenie, 3. komentár) ()
Historický, feudálny vojnový film od Oshimu. 1637, Kyushu, boj proti kresťanom v Japonsku. Začíname prepadom stretnutia sa chlapov - kresťanov. Máme tam napínavé scény a únos mladej tehotnej ženy. Zobrazuje celý interiér, ktorý je väčší aj ako 6 metrov a ku postavám sa vôbec nepribližuje, takže nevieme, kto je kto. Kamera sa začne približovať až po osamení kresťanov v spoločnej modlitbe. Rebéliu vedie charizmatický mladý líder Shiro. Práve pri stretnutí s jeho ženou využíva Oshima viac umelecké nasvieitenie čiernobieleho filmu a scéna s ministromom a krami vyzerá ako z fantasy rozprávky. Spoznávame aj šľachtu a maliara maľujúceho domáceho pána, pritom s ním nervózne diskutujúceho o jeho provokatívnych poznámkach, po ktorrých nesprávnej interpretácii by mohol prísť o hlavu. Je to Shirov možný svokor Emosaku, hraný Rentarom Mikunin, ktorého výkon je asi najlepší z hercov tohto filmu. Je požiadaný urobiť obraz nasilu vyzlečenej kresťanky. Za tým nasleduje akoby obraz krajiny, ale ľudia, zobrazení ako skoro malé bodky, sa predsa len hýbu. Scéna Shira utešujúceho znásilnenú milú je dojemná, jej podporenie napíanvou hudbou však veští krutú pomstu. Napätie medzi postavami, vydieranie Shinbeia, aby sa pridal na jednu alebo druhú stranu, či nútenie maliara maľovať brutálne scény vytvárajú slušný príbeh a tempo. Stretnutie sprisahancov túžiacich po spravodlivej pomste je snímané tiež plíživou kamerou, akoby ich charaktery boli pokrivené. Pomätenie Emosakua je zobrazené príliš z diaľky tak, že vidíme celé jeho telo aj telo jeho dcéry od hlavy po päty a prichádzame tak výraz jeho tváre. Scéna jeho neskoršej smrti je nasvietená ako zo sna. Akoby sa na jeho vraha presunulo jeho šialenstvo. Príbeh je o povstaní, no akčné scény nie sú úplne dobre natočené, pokiaľ porovnávame s dneškom, tiež šermiarske umenie prítomných hercov mi nepripadalo zaujímavé. Film tak prichádza o veľmi dôležitú časť, ktorá by ho spravila nesmrteľným. Ostáva tak veľmi kvalitná umelecká stránka. ()
Zaujímavý film s netradičnou témou.S udalosťou, ktorá sa odohráva v tomto snímku som sa stretol po prvý krát, takže nemôžem posudzovať historickú výpovednú hodnotu tohoto filmu. Ale aspoň som o niečo opäť múdrejší. Samotný film je natočený pomerne dobre a po celú dobu v ňom panuje fakt dusivá a ponurá atmosféra. Jediné veľké mínus alebo chyba ak sa to dá tak povedať. Je fakt že pri tak malej stopaži sa celá ta udalosť proste zachytiť nedala. A najdôležitejší boj na hrade Hara proste vynechalý a poskytlý divákom len akési "písomne" objasnenie na záver, to ma fakt mrzelo keďže práve to by z tohto filmu mohlo vytvoriť veľké dielo...škoda no ()
Povedený film. Už úvodní asi šestiminutový záběr bez střihu mě celkem navnadil, kamera a vizuální stránka jsou vůbec na vysoké úrovni. Herci rovněž nezklamali a občas řvou jako o život (což k tomuto druhu japonských filmů prostě patří). Zajímavý je i příběh o pronásledování křesťanů v Japonsku 17. století. Hádám, že v zemi vycházejícího slunce asi mnoho filmů o křesťanství nevzniklo. Toto náboženství začalo do Japonska pronikat v 16. století, zejména katolictví. Poměrně rychle se šířilo, potom se ale proti němu rozhodly zakročit vládnoucí vrstvy a také začaly prosazovat izolaci od západního světa. Dnes tvoří křesťané zhruba jedno procento japonské populace... Od režiséra Óšimy už můj třetí snímek a zatím mě nezklamal ("Korida lásky", "Obřad"). ()
Reklama