Režie:
Stéphane LafleurScénář:
Stéphane LafleurKamera:
Sara MisharaHrají:
Julianne Côté, Catherine St-Laurent, Marc-André Grondin, Francis La Haye, Simon Larouche, Pierre-Luc Lafontaine, Luc Senay, Claudia-Émilie Beaupré (více)Obsahy(1)
Černobílá studie jednoho léta dívky Nicole nepřináší velké dramatické zvraty. Buduje přesvědčivě atmosféru a dává divákovi prostor prožívat v pomalém tempu s dávkou osvěžujícího humoru příběh, který mu bude blízký. (Febiofest)
Recenze (9)
Takový artovější Přízračný svět... skvělá náladovka s podmanivou atmosférou. ()
Výborná letná pohodovka s nenormálne geniálnymi nápadmi a scénkami! ()
Vizuálně pěkný snímek, ale obsahově téměř prázdný. Taková trochu "Nuda v Kanadě", na niž jsem neměl náladu se dívat. Zvláště, když jste nastydlý, máte pocit, že vám exploduje nos a máte obavy, že všechny kolem v sále rušíte svým posmrkáváním, tak se taková nervozita promítne i do filmového zážitku. Pro mě jako milovníka příběhů je "Nicole, ty spíš" v podstatě bez příběhu a nosného děje. Postavy přežívají, protloukají se nudnými prázdninami, vedou ploché dialogy a tuhle šeď rozčísne sem tam nějaká bizarnost - obtloustlý muž, řidič uspávající miminko nebo mutující puberťák - ostatně nejvtipnější postava celého snímku. A když máte rádi francouzštinu, z té kanadské vám budou vstávat vlasy hrůzou na hlavě. ()
Stéphane Lafleur musí být v nějakém kontaktu s Fernando Eimbckem, jinak to není možné. Světlo místo slov a atmosféra místo děje. Oslněn mám chuť se pouštět do řečí o abstraktním filmovém umění. Jenže asi radši dál budu pokračovat v snídani v trávě a s úsměvem vzpomínat na vystrašené impresionisty, kteří z úleku před fotografií se pustili do objevování světa, ze kterého ale právě Lafleur nebo Eimbcke čerpají obrazy. Možná jsou to jen všechno sny zoufalé Nicole, možná to je ale ve skutečnosti gejzír imaginace, který je vždycky potěšení sledovat při jeho erupci. ()
Kamera skvělá, příběh málo vystavěný, až jsem si začala kousat nehty. ()
Smutné léto utopené ve stereotypu. Stejně ale ve mě nakonec ty noční toulky zanechaly příjemný pocit. Nicole za těmi gejzíry určitě odletěla. Tím jsem si jistý. ()
Leto. Nova platebni karta. Rodice na dovolene a prazdny dum, ktery ma Nicole jen sama pro sebe. Pocit svobody kazi snad jen seznam ukolu od rodicu na lednicce. A pak taky to, ze si z domu udelaja zkusebnu looserska kapela Nicolina bratra. Stephane Lafleur sazi na budovani atmosfery z drobnych detailu, na jemny humor, michany se se smutkem a horkosti. A predevsim na uveritelnost. Ten film musi byt nejednomu divakovi povedomy. A to jakym tempem plyne je stejne podmanive jako z drobnosti postaveny letni mikropribeh. ()
Ačkoli film nenabízí žádné složité zápletky, ani spousty postav, ani velká rozuzlení, ani hlubokomyslné dialogy, ani nečekaný závěr, přesto jsem se u něho bavila, byla zcela vtažena do minimalistického děje a prožívala spíše smutné letní dny s hlavní hrdinkou, která mně svou podobou připomínala Lenku Dusilovou. Snímek se nese v melancholické náladě s hořko-sladkou příchutí a místy nabízí i hodně vtipné momenty. ()
...kamera je nadpozemska (praca s nocou a dnom dovedena do dokonalosti)... Dychvyraazajuuuce, zasnenee ciernobielo! ()
Reklama