Kamera:
Ramiro CivitaHrají:
Richard Edson, Artur Gorishti, Flonja Kodheli, Luca Lionello, Elda Sorra, Alban Ukaj, David ElmasllariObsahy(1)
Bota (albánsky „svět") je kavárna, stojící na okraji rozlehlé bažiny v odlehlé části Albánie. S kavárnou jsou spojeny osudy hlavních hrdinů poutavého debutu Iris Eleziové a Thomase Logoreciho. Sympatická Juli, která je duší kavárny, se stará o nemocnou babičku Noje a potýká se s finančními problémy, ze všeho nejvíc však touží opustit místo, které neblaze poznamenalo osud její rodiny. Její kamarádka, pohledná, temperamentní Nora, řeší vztah se ženatým majitelem kavárny a Juliiným bratrancem, podnikavým Benem. Když se blízko kavárny začne stavět dálnice, zdá se, že životy všech by se mohly změnit. Tvůrci zasadili příběh do bohem zapomenutých míst, kam byli za komunistické nadvlády vystěhováváni nepřátelé tehdejšího režimu s celými rodinami. Režisérská dvojice umně využívá genia loci pusté krajiny a za pomoci dobových hudebních nahrávek a působivých dlouhých záběrů dokonale zpřítomňuje divákovi atmosféru místa, kde minulost stále zasahuje do životů lidí. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (5)
Sociální festivalový průměr se světem v jednom baru, kde balkánské prostředí a každá z typických postaviček tomuto filmu dodává šťávu. ()
Téměř celý příběh se odehrává v jednom malém baru na naprosto nehostinném místě, kde všude okolo vidíme vysušené bažiny a někde v dálce se rýsuje šedivé sídliště. Tak pomalé plynutí děje a nezajímavé, utahané scény, jsem už dlouho neviděl. Odpověď hlavní hrdinky, barmanky Juli, na otázku jak může žít bez mobilu a co dělá v případě, že se něco vážného stane, byla, že "tady se nic neděje" a tato její odpověď přesně vystihovala i pocit z celého filmu. Několik desítek minut filmu vyplnilo zásobování ovocem a zeleninou, či doplňování nápojů do lednice, podobně nekonečně působily i záběry jízdy na kole Juli. Filmu moc nepomohly ani dramatické momenty v posledních deseti minutách filmu. Novinářská projekce se konala v téměř prázdném sále a to jich ještě v polovině filmu většina odešla. Mé hodnocení: 35%. MFF KV. ()
Zatím mám štěstí na projekce, kde se účastní tvůrci. Bota nám představilo režisérské duo společně s hlavními protagonistkami filmu. Bohužel však musím říci a dát za pravdu kolegovi d.beseda, že se v příběhu nic zvláštního neděje. Měl jsem velký problém si oblíbit jakoukoliv postavu. Jejich osud mi byl lhostejný, asi za to může způsob jakým se vyprávělo. Třeba by mi dovolená v Albánii učarovala svou zpustlou atmosférou, nedokážu to však příliš posoudit. Mé jediné intenzivní pocity z filmu se skládají z příjemně laděné hudby a toho svěžího letního vánku u kavárny Bota. Ta působila odpočinkově a tady musím zdůraznit její výjimečnost. Utahaný jsem vydržel až do konce, ale opakovaná projekce by při nejmenším vyvolal kvalitní spánek než zážitek. Ani si nedokážu představit na co bych nalákal své blízké, když bych jim chtěl tento film ukázat. Snad jen na výše zmiňované pozitivní stránky. ()
Takový ten slušný, pěkný, nepřekvapivý, bezútěšný festivalový film. ()
Pro mne příjemné festivalové překvapení. Film, od kterého jsem nic nečekala vytvořil zajímavou náladu z nesmírně syrového prostředí albánských bažin,místa, kam byli režimem odkládáni "nepohodlní". Kavárna pro pár zbloudilců, podivné vztahy mezi postavami se rozklíčují až v samém závěru. Skvělá hudba je velmi podstatnou složkou celkového melancholického vyznění filmu. ()
Reklama