Režie:
Godfrey ReggioScénář:
Godfrey ReggioKamera:
Russell Lee FineHudba:
Philip GlassHrají:
Marlon Brando, Elton John, Julia Louis-Dreyfus, Madonna, Steven Soderbergh, Usáma bin Ládin, Fidel Castro, Bill Clinton, dalajlama Tändzin, Thomas A. Edison (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poslední část jedinečné filmové trilogie režiséra Godfreyho Reggia je završením filmových úvah o vztahu přírody a civilizace. Pro názvy jednotlivých filmů použil Reggio výrazy z jazyka arizonských Indiánů kmene Hopi: Koyaanisqatsi vyjadřovalo „život vyvedený z rovnováhy“, Powaqqatsi pak „život na úkor někoho jiného“. Naqoyqatsi znamená „život jako vzájemné zabíjení“, „válku jako způsob života“ či v přeneseném smyslu „civilizační násilí“. Režisér se tentokrát zaměřil na moc moderních technologií a na jejich vliv na lidstvo. V metaforickém smyslu technologické výdobytky začínají pohlcovat své stvořitele a uvrhávají lidstvo do válečných konfliktů… Na rozdíl od dvou předešlých snímků (a středometrážního dokumentu Anima Mundi) zvolil Reggio odlišné výtvarné pojetí: valnou většinu použitého materiálu tvoří archivní snímky. Prakticky každý záběr přitom prošel výraznou proměnou s pomocí počítačové animace, zoomu, kolorováni, prací s negativem, zmnožováním či dělením obrazu atd. Reggio se opět opírá o fenomenální hudbu newyorského minimalistického skladatele Philipa Glasse. Hudební doprovod tentokrát obsahuje sólové party, jejichž interpretem je světoznámý cellista Yo-Yo Ma. Některé záběry pocházejí i z českých archivů; pamětníci jistě ihned rozpoznají masové výjevy ze strahovských spartakiád. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (108)
Upoutat moji pozornost je složité, a bohužel mihotající se obrázky na obrazovce to mají ještě složitější. Některé animace jsou vážně povedené, ale ta stopáž ... na to nemám sílu.. nejvíce nadějí vkládám do prvního dílu, na více "reálné" obrazy, bez nějakých větších digitálních úprav. Zde jsem opravdu měl pocit, že sleduju plugin od winampu. Hudba je ale výborná, která mne u televize připoutala přecejenom na delší dobu, než by se to kdy povedlo tomuto .. dílu. ()
Podle mne určitě nejslabší ze všech Reggiových filmů, vizuálně ošklivý, zmatený a těžko koukatelný. Byl jsem na něm kdysi krátce po premiéře v kině Aero na pražském Žižkově, byl jsem na něj hodně natěšený a odcházel jsem z něho hodně zklamaný. A ani druhé zhlédnutí můj názor nezměnilo, naopak. Je to tak nehezké a příšerně odfláknuté, že se mi ani nechce věřit, že to dělal stejný člověk, který předtím natočil Koyaanisqatsi a Powaqqatsi. Působí to na mě skoro tak, jakoby to spíchl narychlo ve střižně z nějakého odpadního materiálu ze svých předchozích filmů. A že se naše civilizace ubírá nedobrým směrem je jasné, vlastně už od doby, co započala. Jinak to ale bohužel asi nejde, protože člověk je stále stejný a stejný nejspíš i zůstane. Takže mě tenhle nudný film s tentokrát i nudnou kakofonickou minimalistickou hudbou ničím nepřekvapil a ani ničím novým neoslovil. ()
Reggiova téma nemohla byť v roku 2002 aktuálnejšia, najmä, keď si spätne uvedomíme niektoré zábery (zámery?). Ale mne to celé pripadá len ako taký premakanejší 'svet v obrazoch', ktorý (nebyť krásnej vizuálnej a hudobnej stránky niektorých scén) mohol vzniknúť ako bežný produkt. Takže po takmer pätnástich rokoch som čakal čosi viac. Nie len 70%. ()
Úplne si uvedomujem význam slova Naqoyqatsi (civilizované násilie, vojna ako sposob života, život zabíjajúci všetko ostatné) aj to, že Glassova hudba viac kedykoľvek inokedy je práve tu na mieste. Ale značne mi komplikovala divácky zážitok, hlavne ku konci. Naštastie táto spartakiáda negativity (inak finálny dieľ ani nemožno nazvať) skončila v tú najvhodnejšiu chvíľu. Každopádne sila. 70% ()
Až po dopozeraní posledného dielu Hopi trilógie, som dostal ucelenú predstavu o čom Reggio neustále hovoril. Aj keď aspekty jeho názoru boli viditeľné vo väčšej alebo menšej miere aj v predchádzajúcich častiach až Naqoyqatsi ukazuje úpadok spoločnosti tak, aby to v nás vzbudilo nechuť a prinútilo nás to zamyslieť sa nad sebou. Aspoň si myslím, že film má obsahovať takéto posolstvo. Philip Glass sa vrátil k predchádzajúcim hudobným motívom a celkovo je film viacej digitálny a viacej štylizovaný ako tomu bolo v predchádzajúcich snímkoch - tým sa stáva doslovným, viacej zrozumiteľným, ale po prvej pol hodine už neprinesie nič nové a stáva sa fádnym a nudným. Aspoň pre mňa. Neviem či to bolo rozpoloženým v akom sa nachádzam, že na mňa ani jeden z filmov nedokázal zapôsobiť, ale verím tomu, že podobne ladené filmy si svojich fanúšikov nájdu. Mne aj napriek záľube v poetických dokumentoch neponúkli nič, o čom by som bol schopný dlhšie diskutovať, aj keď význam, ktorý majú im rozhodne neberiem. Rovnako ako predchádzajúce diely som to pozrel, ale vracať sa k tomu nemienim. ()
Galerie (69)
Photo © Miramax Films
![Naqoyqatsi - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/670/160670732_68e68f.jpg)
Zajímavosti (3)
- V mnoha pasážích filmu byl obraz roztažen z původního poměru stran 4:3 do 16:9, což u některých diváků vyvolalo negativní ohlasy. Podle jednoho z producentů však šlo o umělecký záměr. (L_O_U_S)
- Význam slova "Naqoyqatsi", které pochází z jazyka kmene Hopi, by se dal přeložit jako "nazvájem se pozabíjet". (Rugero)
Reklama