Režie:
Rjúiči HirokiKamera:
Acuhiro NabešimaHrají:
Acuko Maeda, Šóta Sometani, Kaho Minami, Na-ra Lee, Džun Murakami, Nao Ómori, Tomorowo Taguči, Jutaka Macušige, Šúgo Ošinari, Miwako Wagacuma, Aoba Kawai (více)Obsahy(1)
Sledujeme příběhy několika lidí, kteří jsou spojeni skrze hodinový hotel postavený v tokijské části Kabukičó, která je známá právě tím, že tam stojí plno takových hotelů. Tóru je mladý hoch, který pracuje v hodinovém hotelu, protože práci v normálním nedostal. Má přítelkyni Saju, která se chce stát profesionální hudebnicí. Spolu s Tóruem v hotelu pracuje pár korejských imigrantů a japonská žena Suzuki, jež v hotelu uklízí a u sebe doma ukrývá muže. Do tohoto hotelu s tímto obsazením přicházejí a odcházejí různí hosté – prostitutky, dívky na zavolání, obchodníci, hudební producenti, muži na okraji zákona i detektivové. Hodinovému hotelu se snad v Tokiu nic a nikdo nevyhne. (Zíza)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
Syrový film, na japonské poměry navíc plný sexu, což byla na jednu stranu zajímavá změna. I tak to ale byl, jak je naopak pro Japonce zvykem, snímek ze života obyčejných postav, která každá řeší své problémy, a celé to završuje hezký smířlivý konec. Takže ve výsledku se to zas tak od běžného japonského stylu nelišilo. A to zasazení do hodinového hotelu fungovalo. Nahlédneme do osudu některých lidí, zejména dívek a žen, které žijí na okraji společnosti, ať už se tak rozhodly samy, nebo k tomu byly dohnány. Samotnou hlavní postavu slabošského Tórua (Sometani Šóta) bylo taky zajímavé sledovat. Celkově jde rozhodně o povedený kousek z japonské kinematografie, snad bych jen o malinko zkrátila stopáž, přestože délka některých scén měla svůj význam. ~(4,0★)~ ()
V podstatě se jedná o netypický romantický příběh se sladkým koncem. Dalo by se říct, že „špinavé“ místo, jako je hodinový hotel dokáže těm, kteří do něj vstoupí, přinést radost a lásku do života. A pokud ne tohle, tak alespoň jim pomůže konečně si uvědomit, co vlastně od života chtějí. Poutavý příběh s erotickými scénami (já jsem třeba zvyklá koukat na filmy s pootevřenými dveřmi, takže když se najednou začalo vzdychat, tak jsem se trochu bála, aby nepřišli rodiče, nechtělo by se mi jim vysvětlovat, že jde o na festivalech oceňovaný film a ne o porno), které ovšem do filmu patří a rozhodně tam nejsou jen proto, aby šokovaly diváka, případně poutaly pozornost na sebe. Šóta jako vždy byl skvělý a vážně se mi líbilo, jak dokázal zahrát chudáka obouchaného životem, který to v podstatě vzdal. Líbilo se mi také, jak všechno do sebe zapadá a Tóru (Šóta) je jako postava velmi dobře vykreslen (viz divákovi během sledování bude jasné, proč tolik už se svojí přítelkyní nespí). Skvělá byla i korejská dvojice, obzvláště ona dotyčná slečna byla velmi zajímavou postavou. To samé by se dalo říct o Suzuki (skvělá Minami Kaho) a její lásce, která skvěle skáče na rozjetá kola. Je to pěkný film. Dobře natočený i napsaný. Herecky velmi dobře zvládnutý. I když to takto chválím, nečekejte nějakou pecku, kterou vidíte jednou za 20 let. Je to prostě jen dobrý film. ()
Hiroki je u mňa podobný tvorca ako Miike. Ak ma chytí téma tak sa na ich dielo rád pozriem a z 90% mi ulahodí. Ak ma téma nezaujme, a aj tak si to idem pozrieť, tak sa stáva, že ma to pomerne rýchlo začne nudiť. Ich všestrannosť je v tomto prípade devízou, ktorú ale náležite neviem častokrát oceniť. Ale aj napriek tomu ich považujem za veľmi výrazných, špecifických a talentovaných tvorcov. 24 hodín v Kabukicho Love hoteli je plný mikro príbehov, ktoré sa vzájomne prepletajú. A hoci, čo sa týka príbehovej štruktúry, sú tie príbehy pomerne jasné a ľahké čitateľné, dokumentárny prístup snímania a civilnosť hereckého prejavu, pridáva filmu na hodnote a emocionálnosti. Určite nie pre každého, ale mne ulahodil takmer vo všetkom. Či už v erotike, ktorá podporovala príbeh a nebola samoúčelná, alebo v tom, ako sa tu zobrazovala samota, smútok a neschopnosť nájsť si v živote miesto. V tomto sychravom počasí som si nemohol vybrať lepší film. A aj napriek téme to v sebe nieslo veľmi veľa nádeje a pozitivizmu. ()
Nevšední příběhy lidí, jejichž plány a sny na lepší život se prozatím odkládají na neurčito, se prolínají pod střechou hodinového hotelu. Každý z návštěvníků i zaměstnanců tohoto azylu pro milence, dívky na telefonu, pornografický průmysl a jiné „obchodní záležitosti“ atd. řeší/ nebo se spíše snaží proplout zcela odlišnými životními zkušenostmi tak, aby na nich samých zanechaly co nejméně škod. Film citlivě prezentuje i ty emočně nejvyhrocenější chvíle (a to včetně uvzdychaných erotických scén) a obstojně se mu daří vyhýbat se klišé. Navíc o jednotlivých (byť často poněkud bizarních) postavách poskytuje postupně dostatek informací, díky kterým jim divák dokáže porozumět a některé si oblíbit. (Za mě to je paní Suzuki skrývající se už 15 let před policií v podání Kaho Minami, a nezodpovědná středoškolačka, která přežívá jen díky „laskavostem“ od náhodných mužů, spolu s jejím partnerem na dnešní noc, jenž ji má v plánu naverbovat do řad levných žen.) Snímek se dotýká mnoha závažných témat současné společnosti (prostituce, nevěry, drog, zneužívání nezletilých...) a z toho krystalizují až překvapivě zajímavé osudy. Všechny konce nejsou nejsladší (pohádku nečekejte), ale za to působí příjemně lidsky (nebo chcete-li opravdověji). ()
"Očistná" koupel korejského páru měla v sobě tak zvláštní a silné kouzlo, že mi utkví v paměti na hodně dlouhou dobu. Zajímavá a poutavá mozaika několika vztahů jež se proplétají, rozplétají i zaplétají v jednom hodinovém hotelu je natočena velmi poutavou a chytlavou formou. V těch několika mikro příbězích je obsaženo vše....láska, nenávist, chtíč, zloba, odpuštění, nepochopení, touha bojovat, odevzdanost, naděje i zmar. Fakt dobrý film. "Tour Japonskem zhýralým, temným a hříšným." ()
Reklama