Režie:
Robert LamoureuxScénář:
Robert LamoureuxKamera:
Marcel GrignonHudba:
Henri BourtayreHrají:
Jean Lefebvre, Pierre Mondy, Aldo Maccione, Pierre Tornade, Jacques Marin, Paul Bisciglia, Robert Dalban, Alain Doutey, Magali Vendeuil (více)Obsahy(1)
Vojáci francouzské armády Chaudard, Pithivier a Tassin dostali v létě roku 1940 rozkaz zřídit pozorovatelnu a udržovat spojení, tak, aby jejich armáda mohla co nejlépe a nejrychleji prchat. Německé divize totiž začaly obsazovat Francii mnohem razantněji, než se čekalo. A tak se stalo, že tento "výkvět" francouzského vojenského spojařství zůstal odtržený od své roty, která se dostala do zajetí. Bez velení a bez touhy po hrdinských činech se toto trio rozhodlo připojit k prchající armádě. Ale mezitím se už všude začali roztahovat Němci... (Česká televize)
(více)Videa (3)
Recenze (222)
Nedokážu spočítat, kolikrát už jsem tenhle film viděla. Úžasná klasika, Francouzi prostě komedie umí, o tom žádná. A to říkám jako někdo, kdo nemá rád komedie a pustí si maximálně jednu až dvě za uherskej rok. Ale tahle mi umí vždycky zvednout náladu, je to vyloženě film na dny, kdy se cítíte příšerně a potřebujete zapomenout na váš posranej život a nějak si odlehčit večer. Zkrátka bizarní dobrodružství třech francouzských vojáků, co omylem zabijou Němce, ztratí svoji rotu a pohodičku nad pečeným zajícem jim naruší jeden ambiciózní poručík. Spolu ukradnou náckům obrněný auto a dobrodružství může začít. Výjimečně musím vypíchnout i českej dabing, kterej se u sedmý roty fakt vydařil. Film mýho mládí, kterej je pořád tak dobrej, jak si ho pamatuju, akorát si už přijdu jako stará babča, když kouknu na rok vydání. Hodnocení: osm z deseti šéfů doporučuje/10 ()
Kdo je stejného data narození jako já, tak na tom bude, co se týče svého mládí a francouzské komedie, asi podobně. Měli jsme četníky, velkého blondýna, Fantomase a právě pány Chaudarda, Pithiviera a Tassina. První dobrodružství, nejlepší hodnocení…i když já se ztotožňuji s názory, že právě seznámení se sedmou rotou je nejslabším kusem z celé trilogie (nejslabší nerovná se špatný). Je to tak, že tahle válečná komedie nejede na vlně bláznivých gagů ala Les Charlots, ale spíš připomíná přátelské vyprávění u dobrého vína. Zní to trochu paradoxně, obzvláště když se bavíme o válečné době, každopádně takhle jsem to měl jako malý, mám teď a troufám si tvrdit, že budu mít i až budu s touto klasikou seznamovat svoje vnoučata. ()
Najprv som sa vskutku dôkladne zoznámil s dvomi [ne]obyčajnými francúzskymi [jeden ale s talianskymi koreňmi] rádovými vojakmi: Pithivierom v podaní Jeana Lefebvrea a konkrétne i s Tassinom v podaní Alda Maccionea, na ktorých v podstate i [ne]priamo dohliadal hlavný seržant [v civile ako povedzme vedúci železiarstva] Chaudard v podaní Pierre Mondyho, a snáď až následne potom sa im do cesty ["konečne"] prikmotril aj istý poručík / letec: Duvauchel v podaní akéhosi Érika Colina, kedy zrovna toto »vtipné kvarteto«, sa nachádzalo nielen na akejsi križovatke pred nemeckým Wehrmachtom, ale zároveň sa taktiež i vehementne pokúšalo s touto nepriaznivou situáciou aj niečo patričné urobiť; skrátka: 7. rota zo 106. spojovacieho pluku, sa teda i čochvíľa hneď ocitne v absolútnom nemeckom zovretí, a k tomu i pomerne dosť rýchlom zajatí, keď práve týchto troch, resp. štyroch protagonistov, môžeme kľudne považovať za jedných zo šťastnejších, ktorí sa i napriek tomu častejšie ocitali v hodne nezávideniahodných situáciách s mimoriadne pozoruhodným nadhľadom. • A síce sa predsaže niektorý herec z tohto vydareného [francúzskeho] obsadenia [neprezradím ale ktorý presne], napokon akosi príliš nepohodol s ústredným režisérom: Robertom Lamoureuxeom; dokonca stelesňujúci i jednu z ozaj maličkých úloh [plukovníka Blancheta] v tomto komediálne ladenom titule, odohrávajúcom sa v roku 1940, a nakrútenom v roku 1973 [premiéra prebehla 13. decembra], čo je vlastne už pred rovným polstoročím + takmer tromi týždňami ako extra naviac, čím som chcel totižto maximálne iba podotknúť, že to medzi nimi ani nebolo prílišne poznať [rozbroje pred kamerou sa zrejme museli i na chvíľu zase odložiť!] , pričom v druhom dieli sa už tento predstaviteľ bohužiaľ neobjavil, čomu sa ani nečudujem, keďže si tentoraz nejako zvlášť ne[po]rozumel s «hlavným vedúcim». • Túto skutočnosť som sa mimochodom dozvedel až po mojej osobnej projekcii s tým, že mňa táto sympatická jazda priveľmi [po]bavila a nič podstatné ma na nej ani ne[vy]rušilo, t.j. užíval som si množstvo trefných gagov zo strán hereckých predstaviteľov, najmä prostredníctvom J. Lefebvrea, ktorý takpovediac úplne zatienil celý zvyšný ansámbel, ale napríklad už medzitým spomínaný Talian: A. Maccione, mu zvyčajne veľmi zručne sekundoval. • Moje očakávania, priznám sa, boli spočiatku nadmieru mizivé, no každou ďalšou uplynutou scénou, ma táto atmosféra čoraz intenzívnejšie pohlcovala, až by som normálne povedal, že ani nechýbalo nadmieru veľa k maximálnemu hodnoteniu! ()
Tento film som po prvý krát videl ako chlapec a už vtedy som ho miloval. Výborný herci, výborné dialógy, veľa srandy, je to naozaj komédia so všetkým. Tento prvý diel sa tvorcom naozaj vydaril. Neraz si spomeniem, keď kupujem kabanos , že by som si dal aj " česnekovej". Opäť fantastický český dabing. Nostalgicky , ale aj zaslúžene 90%. ()
Po letech si pustit sedmou rotu, když mám naváto a jen se bavit jednoduchým, ale precizně provedeným humorem hlavních protagonistů. Žádné velké vymýšlení, pohodové lovení zajíců v lese a pár podfouknutých němčourů. S odstupem času kdo ví, jak vysoko se dá postavit mezi ostatní sedmé roty, ale rozhodně neurazí a pobaví snad i mladšího diváka. ()
Galerie (27)
Photo © Lucernafilm Video
![Kam se poděla sedmá rota? - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/892/166892461_2daed6.jpg)
Zajímavosti (18)
- Velícího plukovníka Blanchetta, který ve filmu telefonem několikrát hlásí „Tady Mirabelka.“, ztvárnil režisér filmu - Robert Lamoureux. (aniiicka)
- Scéna leteckého souboje poručíka Duvauchela (Erik Colin) byla s největší pravděpodobností natočena poblíž La Ferté-Alais, kde se nachází sbírka historických letadel Jeana Salise. Protože z roku 1940 nezůstaly žádné francouzské stíhací letouny v letuschopném stavu, nahradilo francouzské letouny (pravděpodobně Bloch MB.152) a jejich německé protivníky (pravděpodobně Messerschmitt Bf 109) několik severoamerických T-6 Texan, amerických vojenských cvičných letounů z roku 1937, díky kamuflážnímu nátěru a vhodnému označení. Za zmínku stojí také skrytý vzhled Messerschmittu Bf 108 Taifun, který v licenci postavila ve Francii v bezprostředně poválečném období společnost SNCAN. (classic)
- Pro natáčení filmu bylo k dispozici jen velmi málo francouzské nebo německé vojenské techniky z druhé světové války. Naproti tomu americká armádní technika byla snadno dostupná. Vojenská vozidla, která se ve filmu objevují, jsou proto často přebytečná vozidla americké armády přemalovaná do barev francouzské nebo německé armády nebo doplněná dřevěnými panely, aby vypadala jako dobová vozidla. (classic)
Reklama