Režie:
Robert LamoureuxKamera:
Marcel GrignonHudba:
Henri BourtayreHrají:
Jean Lefebvre, Pierre Mondy, Henri Guybet, Patricia Karim, Gérard Hérold, Gérard Jugnot, André Pousse, Jean Carmet, Michel Berto, Konrad von Bork (více)Obsahy(1)
Tentokrát jsou Tassin, Pithivier a Chaudard v civilu a jejich dobrodružství začíná v roce 1942 na okupovaném území Francie. Tassin a Pithivier přijeli na návštěvu ke svému bývalému veliteli Chaudardovi. Plánují báječný společný odpočinek, který rozhodně nebude mít nic společného s válkou. Při první příležitosti se však zamotají do tajné akce a už jim nezbyde nic jiného, než se pro Francouze stát hrdiny odboje a pro fašisty nebezpečnými teroristy. Sedmá rota za úplňku je volné pokračování veleúspěšných francouzských válečných komedií Kam se poděla sedmá rota? a Návrat sedmé roty. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (126)
Všechny sedmé roty jsou přibližně stejné kvality. Tím myslím stejně dobré. Tady prospělo to, že hrdinové sundali uniformu a získali civil. Film je plný převleků, nedorozumění zkrátka typického Francouzského humoru. Spoustu humorných scén (Tassin u Chaudarda ve sklepě, převlečení v kapli za Anglické piloty, šéfova "práce" na lodi). Zkrátka série o sedmé rotě je pokaždé zárukou dobré zábavy. ()
Když jsem se na sedmou Rotu za úplňku podíval po několika letech, připadá mi >ve srovnání< s předchozími filmy o dost slabší. Hudba je mizerná, možná tak na * až **. Námět i zápletka jsou vtipné, ale scén, kdy se člověk prostě musí zasmát, je trochu méně. Určitě zapůsobí Chaudard na žebříku, Pithivier s čočkou, v anglických uniformách anebo na konci v koších. Nacisté však komiku moc nezvládli. ()
Poslední z řady (ne)šťastných náhod ňoumovitého tria se vyznačuje především zacílenější réžií. Škála vtípků díl od dílu nezadržitelně klesá, ale na 3,5* plně dostačuje i tentokrát. Nicméně, kdybych měl možnost si pro příště vybrat jiný "Clair de Lune", než ten se Sedmou rotou natáčený ve dne, tak si raději zarelaxuji u Debussyho...:) ()
Jak se stal vedoucí železářství Chaudard šéfem partyzánské odbojové skupiny Attila? Snadno. Stačilo jen, aby si šel v noci zapytlačit s ostatními útěkáři ze sedmé roty a pak už zbývalo jen hodit letadlo na nacistický náklaďák, převléknout se za anglické letce a zaminovat přístav. Že je to pitomost? No to jistě je, protože závěrečný díl trilogie je již daleko více humorný než válečný a patrně proto ho mám nejraději. ()
Ani třetí pokračování slavné francouzské bláznivé převlekové válečné komedie neztratilo glanc a v rámci tak specifického filmového subžánru patří k tomu výrazně podařenějšímu. Francouzi jsou prostě na utahování si ze svého protinacistického odboje vysazeni a i pro nefrancouzského diváka je to, byť nenáročně, zábavné... ()
Galerie (11)
Zajímavosti (8)
- Chaudardovo křestní jméno v prvních dvou filmech je Louis. Na čelní straně jeho železářství však můžete vidět, že se nyní jmenuje Paul. Stejně ho oslovuje i jeho žena. (Jan.Kanak)
- Letoun, který přiletí vyzvednout agenty a následně ho hlavní hrdinové pošlou proti náklaďáku s vojáky, je typ Fairchild UC-61 Forwarder, v Anglii označovaný jako Argus. (Foxhound#1)
- V prvním filmu Kam se poděla sedmá rota? (1973), když Chaudard (Pierre Mondy) spadne do vody a ukazuje rozmočenou fotografii svého železářství, tak říká: „Ale co řeknu Paulette.“ V tomhle filmu se ovšem paní Chaudardová jmenuje Suzanne (Patricia Karim). (Jan.Kanak)
Reklama