Režie:
Patrice LeconteKamera:
Thierry ArbogastHudba:
Antoine DuhamelHrají:
Charles Berling, Jean Rochefort, Fanny Ardant, Judith Godrèche, Bernard Giraudeau, Bernard Dhéran, Carlo Brandt, Albert Delpy, Maurice Chevit (více)Obsahy(1)
Příběh venkovského šlechtice Ponceludona de Malavoy se odehrává v osmdesátých letech osmnáctého století na dvoře Ludvíka XVI., kde o společenské kariéře a prestiži rozhodovala duchaplnost a bezchybné chování podle nepsaného dvorního kodexu. Pouhé klopýtnutí na plese dokázalo šlechtice na několik let vyřadit ze společnosti, prosadit cokoliv u krále nebo jeho úředníků znamenalo vstoupit do bezbřehých vod dekadence a nemorálnosti. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (22)
Lehce naivní, francouzsky romantický konverzační film a střetu necitelné dvorní smetánky s jejím přešlechtěným humorem, který staví nade všechno, s prostým lidstvím. Nebýt právě oněch do obskurnosti stavěných bonmotů, zůstal by věru banální, v různých variantách tisíckrát vyprávěný příběh. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film. . . . . . Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet FRF 50miliónov║Tržby USA $1,979,768║Tržby Celosvetovo $8,400,000║ ()
,,DUCHAPLNOST PANE, JSME NASÁVALI PLNÝMI DOUŠKY!“.... /// Není každý koněm, kdo se ve stáji narodí… a já fakt o zvyklostech ve Versailles nevím skoro nic. Skoro jako Ponceludon de Malavoy, provinční šlechtic a prosebník z kraje močálů a bídy. Baví mě pohotový konverzace, který jsou tažnou silou filmu. Slovní souboje totiž člověk tak často nevidí. Důvtip (tak ten už vůbec ne), statečnost a duchaplnost totiž na dvoře Ludvíka XVI. votevíraj nejen dveře, ale i ženský klíny. Kurz dvorního chování plnej duchaplnejch výrazů, dvojsmyslů, slovních paradoxů, pohotovejch poznámek a pikantních narážek. Sympatickej a lehce úsměvnej historickej příběh o snaze prosadit dobrou věc, nedopustit se ,,fó pa“, nechytnout se do žádnejch ze společenskejch intrik a třeba se i zamilovat. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mívám sen, ve kterým mám hlavu na špalku a kat mi říká: ,,Řekni něco zábavnýho a budeš žít“. 2.) Ještě jsem nepochopila(a), že přes správnej votvor vede cesta kamkoliv. 3.) Říkaj o mě, že to s mečem moc neumím, zato jazyk prej nemám špatnej (ty vole, ne s ,,votvory“ to teď nesouvisí!). 4.) Thx za titule ,,mezokain“, ,,klasik43“ a ,,fridatom“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Nápaditý pohled na dobu vlády Ludvíka XVI., kdy přízeň u dvora byla přímo úměrná míře duchaplnosti. Kdo nebyl pohotový a vtipný, byl společensky vyřízen. I když nevinné krutosti nejsou komedií v pravém slova smyslu, dobře se pobavíte slovní ekvilibristikou hrdinů, zoufalou snahou připravit si své konverzační perly dopředu a taky hrůzou z toho, že jejich bonmot někdo trumfne něčím ještě jízlivějším. Protože teprve pointa pak koluje Versailleským palácem a dělá člověku tu správnou reklamu... Jean Rochefort tady uplatnil svůj smysl pro elegantní, decentní komiku. 70% ()
Naprosto perfektní barokní drama. Skvělý a jistě ve filmovém světě vyjímečně zpracovaný pohled na svět Ludvíka XVI a jeho dvůr plný intrik, parazitů a šlechtických skupin usilujících o přízeň krále, moc a zachování svých rodů... Ta korupce, klientelismus, systém protislužeb i byrokracie mi lecos připomenula... :-) To to vše se navíc odehrává těsně před revolucí, kdy i sebedůvtipnější šlechtická hlava si nemohlo zavdat s konečným svistem gilotiny... (nechci hledat paralely..:-) ! Velmi milé překvapení ! * * * * ()
Nenápadná ukázka toho, že se chování některých lidí vůbec nezměnilo. Když srovnám tenhle rok 1792 s tím dnešním, moc rozdílů mi nevychází. Holt člověk je tvor hamižný a na ostatní povětšinou kašle, o tom není ale vůbec žádných pochyb. Až na pár světlých vyjímek. ()
Pred dekapitáciou monarchu sa na dvore žilo všelijako. Ale inak zhruba tak, ako sa žije dnes. Len pestré kostýmy sa vymenili za módne róby a obleky, ale vlezdoprdelectvo a ludrizmus v spleti intríg ostal ľudstvu príznačný snáď od dôb Mezopotámie alebo od dôb opíc na stromoch. Film je nabitý slovnými hračkami a vtipnými dialógmi, no z toho dôvodu je lepšia cesta vidieť ho v origináli a mať znalosti francúzskych rečových obratov. Zosmiešnenie doby nebolo dokonalé, ale stále pre mňa lepšie ako Nebezpečné známosti, kde boli vysoko vzhľadovo pozáruční herci, kým tu ostala tá šťava. ()
Francouzi tyhle kostýmní filmy prostě umí a NEVINNÉ KRUTOSTI jsou toho dalším důkazem. Z herecké sestavy mě zaujala zejména krásná Judith Godréche v roli Mathilde a také Fanny Ardant, která se pro kostýmní role snad narodila. ()
Propastný rozdíl mezi dvorem a venkovem. Dekadentní a myšlenkově prázdní dvořané, včetně krále vs. skutečný život. V tomto případě život v bažinách plných komárů a smrtící nákazy. Mladý venkovský šlechtic, jež se v dobrém úmyslu zaplete s hravou smetánkou a zdá se, že není cesty zpět. Blíží se však konec 18. století a Francii brzy pohltí jiné šílenství - revoluce. ()
Všechny historické filmy jsou především výpovědí o současnosti. Tak i tento evokovaný svět rokokové mocenské elity, uzavřený jen do sebe a slepý ke zbytku společnosti, beroucí stát jako svou kořist, neschopný hlubšího citu či hlubší rozvahy, což maskuje povrchní ironií a zábavností, korumpující každého, kdo se oň jen otře, se vztahuje k naší době. Zábavnost začíná být nejvyšší "ctností" dneška. Ten přízračný bál v pitoreskních róbách a kostýmech ke konci filmu je příznačný. Kdo to říkal, že za revoluce je zodpovědná v první řadě vládnoucí vrstva? Jinak, výkony Jeana Rocheforta a Fanny Ardant jsou skvělé. ()
Šlechta, dvůr, intriky, prosazení se jen díky ostrému jazyku a cynismu - myslím, že se od dob Ludvíka XVI. zas tolik nezměnilo. Mistrně natočený film, skvělí Ardantová a Rochefort. ()
O tom ,že pokrytci se nevyhýbali ani francouzskému královskému dvoru a cena prosadit dobrý záměr na záchranu lidských životů je vysoká. Skvělé obsazení špičkovými francouzskými herci a dobře koukatelné dílko. ()
La Cour...c'est tout!!! ()
ocenenia : Oscar 1997 - Nominácia na najlepší zahraničný film ◘◘◘◘ MFF Cannes 1996 - Nominácia na 1. cenu ◘◘◘◘ BAFTA 1996 - Najlepší cudzojazyčný film ()
-3* Námět a zdejší obsah mě nalákal na tento historický film, který měl být i zábavný. Na můj vkus tam toho humoru bylo míň než jsem čekal, ale jinak to není špatně natočený film. Společenská pravidla tehdejšího francouzského dvoru byly opravdu poněkud extravagantní a srovnal bych je spíš k společenským hrám či jinému sportovnímu zápolení a bez protekce to samozřejmě taky nešlo, ale to tu máme i dnes. Herecké obsazení slušné a totéž platí i pro výpravu. Jen ten příběh mě tolik nenaplnil, ale k tomu ani neměl vysoké ambice a navíc dialogy a slovní hříčky víc vyniknou nejspíš v originále. A proto zůstanu jen u slabší průměrné známky [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
54. Zlatý Glóbus za rok 1996 - nominace (1) - Nejlepší cizojazyčný film - Francie ()
Zaprášený portrét aristokratické společnosti na dvoře Ludvíka XVI., která byla rájem pro bezcharakterní predátory a peklem pro člověka, jehož pohnutky nebyly výhradně egoistické. Pod pudrem a dekadencí se skrývá prázdnota a z uctívané duchaplnosti zbraň nebezpečnější, než soubojová pistole, protože pro aktéry této přehlídky povrchnosti je společenská smrt horší, než ta fyzická. ()
Je v t i p n é, že filmu s názvom V t i p n ý vyfúkol Oscara za rok 1996 Svěrák so svojou K o l j o u. ()
Takhle přesně jsem zachycenou dobu na dvoru Ludvíka XVI ještě ve filmu neviděl. Nestačí jen obrovská výprava, musí tam být duch té doby a to je přesně v Nevinných krutostech. Příběch i děj je jednoduchý, chudý šlechtic se snaží dostat od vlády peníze na vysušení bažin. Narazí však na neschopnost úředníku, zkorumpovsnost ministrů, ale hlavně na dekadentní dvůr. Tam je jediným měřítkem být dokonalým společníkem, vtipným glosátorem který dokáže smetánku a hlavně královskou rodinu pobavit. Jasně ukazuje pravidla onoho malého mikrovesmíru do kterého nic z problémů z vnějška nesmělo. Neskonale vtipný, zároveň mrazivý film můžu doporučit všem. ()
Reklama