Režie:
Juliusz MachulskiScénář:
Juliusz MachulskiKamera:
Jerzy ŁukaszewiczHudba:
Henryk KuźniakHrají:
Jan Machulski, Leonard Pietraszak, Witold Pyrkosz, Ewa Szykulska, Krzysztof Kiersznowski, Zdzisław Kuźniar, Józef Para, Henryk Bista, Leon Niemczyk (více)Obsahy(1)
Varšava roku 1934. Z vězení se vrací zpátky do života „renomovaný“ kasař Kvinto, který má nevyřízené účty s bývalým komplicem, nyní majitelem banky, jehož přičiněním se dostal za mříže. Skutečným důvodem Kvintovy pomsty se však stane záhadná smrt jeho přítele muzikanta, který patřil ke komplicovým věřitelům. Společně se třemi dalšími muži se rozhodne vykrást trezory samolibého bankéře, aby jej potrestal za porušení zlodějského „kodexu cti“. Celovečerní debut Julia Machulského připomene americkou kriminální komedii Podraz (George Roy Hill, 1973), s níž jej spojuje retrostylizace a zvláštní styl humoru. V hlavní roli se představí režisérův otec Jan, který postavě kasaře dodal ušlechtilou eleganci. (Febiofest)
(více)Recenze (44)
Vabank jsou v podstatě polští Dannyho parťáci. Podobností mezi těmito filmy je tolik, že snad ani není možné, aby se zde američtí tvůrci neinspirovali. Machulski natočil klasický zlodějský film, který se svým neviditelným stylem podobá spíše americkým kriminálním filmům, než čemukoliv polskému, co jsem měl možnost prozatím zhlédnout. Hlavní hrdina Henryk Kwinto je typický drsňák skoupý na slovo, který se rozhodne pomstít chamtivému majiteli banky, jenž jej poslal za mříže. Konvenční příběh je natočen konvenčním stylem, i když občas Machulski překvapí a přijde s nějakým nečekaným nápadem. ()
Polsku kinemtografiu celkovo nemusim, ale reziser Machulski je vynimka- talentovany reziser, ktory natocil vybornu komediu- o vykradani trezorov. Chvilu trva kym sa film rozjede, potom ale uz je to filmarina ako bic. Nuda nehrozi, dialogy vyborne ..... trochu malo akcie, ale tu skor hladam v poliziotteschi filmoch a nie v Polsku, ze jo . 89 % ()
U polského Vabanku je zřejmá inspirace režiséra americkým Podrazem. Na to, že se jednalo před 34 lety o prvotinu mladého režiséra, je dílo více než vydařené. Jistě, dnes by se střihalo svižněji, ale jinak film nezestárl a stále dobře pobaví. Doporučuji i Vabank II. Pokračování si udrželo úroveň I. dílu. U nás je nejznámějším filmem režiséra Michulského Sexmise, kterou natočil hned po Vabanku. Doporučuji podívat se i na jeho film Kingsajz a další filmy. ()
V době, kdy se tento film promítal v kinech, jsem v některém polském časopise vyčetl, že jde o styl filmu „Podraz“, nebo „Charleston“. Nechal jsem se nalákat a zabědoval. Pamatuji se, jak jsem se nudil… Nyní po letech jsem se ke snímku vrátil. Předpokládal jsem, že absence závěrečné rvačky jako v „Charlestonovi“, mne tentokrát nechá chladným. No, nechala, ale pocit nudy zůstal. Naprosto tomu chybí švih, je to prostě statické nic o ničem. Je sice pravda, že režisérův otec jako hlavní hrdina tou dává zvláštní punc. Řekl bych punc alá Jean Gabin. Ovšem to je také vše. V podstatě se celý film nic neděje, jen se plánuje, kecá a kecá. Nezajímá mne hodnocené všeobecné, pro mě je to prostě film, který mne nemá čím zaujmout a hodnotím jej dle svého.2015021010232/10436 ()
Musím uznat, že Poláci uměli točit skvělé filmy už v 80. letech a dříve. Tento film je toho jasným důkazem. Děj se vrací do roku 1934, kdy je z vězení po šesti letech propuštěn slavný lupič trezorů a také jazzový trumpetista jménem Henryk Kwinto. Po návratu domů zjistí, že žena si za něj už našla náhradu v podobě policejního komisaře Karelického. A tak si Kwinto najde tu správnou židli (sedí na ní komisař), otočí ji vzhůru nohama a z jedné nohy vytáhne balík zlotých. Na ulici narazí také na dva mladé kriminálníky - bratry Mokse a Nuta, kterým se již povedlo vykrást klenotnictví a chtějí, aby se k nim Kwinto přidal. On jim však řekne, že si jej s někým spletli, on je hudebník, a dokáže to náustkem z trubky. Bratři mu aspoň dají adresu svého obchodu s automobily pro případ, že by byl "pan Muzikant byl ochoten s nimi hrát". Kwinto si pronajímá hotelový pokoj, kde jej navštíví bývalý komplic a nyní úspěšný bankéř Gustaw Kramer. Prozradí mu tajemství, že Kwinto nebyl zatčen náhodou, nýbrž na něj Kramer společně s policisty nastražili past. A tak mu Kramer donesl jako odškodné 45 000 zlotých, a Kwinto mu radí, aby mu neříkal adresu jeho banky. Kramer je však přesvědčen o tom, že trezor v jeho bance nelze vyloupit, a použije k tomu termín "Ucho od sledě". Kwinto jde navštívit hudebníka a bývalého spoluhráče jménem Tadeusz Rychlinski, ale od jeho manželky se dozvídá, že je po smrti. Před svou smrtí uložil Tadeusz 19 000 zlotých do Kramerovy banky, ale po cestě domů byl oloupen a lupiči mu sebrali účtenku a vklad nebyl dostupný. Další den Tadeusz údajně skočil z okna a policie to vyhodnotila jako sebevraždu. Na památku dostává Kwinto od manželky Tadeuszovu trubku, ve které je schovaná poznámka "Vím, jak se Kramer stal majitelem banky". A tak Kwinto dospívá k závěru, že loupež a zinscenovaná sebevražda byly spáchány na Kramerovu žádost. A tak se Kwinto rozhodne jednat - vydá se do obchodu bratrů Mokse a Nuty a dá jim jasné rozkazy. Chce, aby našli poslední adresu jeho starého přítele Dunczyka. Kramer dostane poštou zpátky svých 45 000 zlotých společně s novinovým článkem, kde je vytištěn Tadeuszův nekrolog. Pošle tedy za Kwintem svého hitmana Krempitsche, ale Kwinto jej očekává a zbaví se jej. Bratři nebyli schopni Dunczyka najít, a tak jej vyhledá samotný Kwinto na fotbalovém zápase. Dunczyk však chce žít v klidu a míru a během zápasu jsou oba svědky toho, jak Krempitsch náhodou zabije cizího člověka. Oba poté opustí stadion a Dunczyk se připojuje ke svému starému příteli a jeho odvážnému plánu. Kwinto má v plánu vyloupit Kramerovu banku takovým způsobem, aby se Kramer stal podezřelým. Dunczyk se vydává do banky na průzkum a doma najde plíšek, kterým je schopen zablokovat pokročilé švýcarské poplašné zařízení. A nyní začne jejich promyšlená akce. Kramer se setká s okouzlující dívkou Natálií, které pomůže nastartovat auto. O týden později jí navštíví s kyticí a šampaňským. Po cestě do jejího bytu narazí na černocha s dalmatinem. V bytě chce Natalie po Kramerovi, aby jí pomohl odepnout náhrdelník s destičkou, která má blokovat alarm v bance, a poté vyhodí náhrdelník z okna, kde jej sebere Moks. Mezitím je však Kwinto podezřelý z vyloupení vily právníka Walenty a je převezen na policejní okrsek. Skuteční lupiči jsou však zatčeni a Kwinto je propuštěn. A přichází zlatý hřeb celého filmu. Kwinto a jeho společníci s plynovými maskami a rukavicemi pronikají do banky pomocí ventilační šachty z restaurace, umístěné nad bankou. Omráčí ostrahu, zablokují alarm destičkou, která sloužila jako spona na vyhozeném náhrdelníku, a vezmou si všechny peníze a cenné papíry. Nuta prořízne boční stěnu sejfu a skupina zanechá na místě destičku z náhrdelníku. Komplicové převážejí většinu lupu do Kramerova domu - ten totiž není doma, ale na bytě u Natálie. Večer skupina slaví a rozděluje si lup, a Kwinto dokonce pošle Martě svůj podíl jako zdánlivé odškodnění za jejího manžela. Ráno začne na místě činu vyšetřovat policie. Vyšetřovací komisař Przygoda zjistí, že otvor do trezoru byl vyřezán jen kvůli odvedení pozornosti, a že ve skutečnosti byl sejf otevřen normálním způsobem. Na nalezené destičce jsou objeveny Kramerovy otisky, a tak dojde k prohlídce u Kramera doma, kde je v koši se špinavým prádlem nalezen lup. Kramer se snaží prokázat svou nevinu a vezme policii do Natalina bytu, kde ona však není a ostatní říkají, že Kramera neznají. Kramer si vzpomene na dalšího svědka - černocha s dalmatinem, ten ale také tvrdí, že jej nikdy neviděl. A tak je Kramer zatčen a u budovy soudu spatří Kwinta, který čte noviny a dotýká se ucha, čímž připomene Kramerovi slova o "uchu od sledě". Jo, byl to povedený film a hlavně v něm byl spáchán naprosto dokonalý zločin. () (méně) (více)