Režie:
Berit NesheimKamera:
Arne BorsheimHrají:
Marie Theisen, Hildegun Riise, Bjørn Sundquist, Jørgen Langhelle, Hallvard Holmen, Kai Kennet Hanson, Petter Width Kristiansen, Sylvia Salvesen (více)Obsahy(1)
Dospívající dívka Marie (Marie Theisen) žije na konci padesátých let minulého století osamělým životem. Její otec, luteránský farář místního sboru (Bjørn Sundquist), nutí svou dceru dodržovat náboženské zákony a vést ctnostný, umírněný a důstojný život. A zatímco se její spolužáci setkávají a baví, Marie musí rychle domů, aby se věnovala modlitbám. Ale dívka chce nosit krásné šaty, náušnice v uších, milovat, tančit a najít přirozený vztah k životu a Bohu. Její srdce je však rozervané. (TRK)
(více)Recenze (8)
Moja obľúbená téma "osobnej slobody verzus kresťanstva" je tu na môj vkus spracovaná tak málo konfliktne až sa mi to nepáčilo. Bude to asi tým, že to bol historický film. Pár mojich tipov na túto tému: 1. Corpo celeste 2. Zakázané ovoce 3. Mladá a divoká ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ()
Citlivý film o hledání své vlastní identity ...náctileté dívky, která vyrůstá v rodině, ve které despoticky vládne otec - farář. "Co to lidi napadá, že si slibují lásku, dokud je smrt nerozdělí. Já miluju karbanátky, ale nemůžu Bohu slíbit, že je budu milovat navěky" 29 min. filmu ()
Moc povedený film o dospívání a těžkém nacházení vlastní osobnosti, zvláště pod těžkým příkrovem otce - náboženského fanatika. Jeden z mnoha filmů popisujících, jak fanatická církev ničí všechno, včetně víry. ()
Příběh o dívce, která je uvězněna v kleštích "církve". Je to přesně ta církev, jako v dobách Ježíšových. Ta, kterou Ježíš sám tak kritizoval a která ho nakonec poslala na kříž. Je to táž církev, za kterou Saul pronásledoval a věznil křesťany - než se sám setkal s Ježíšem. Dnes už si sice do slovníku přidali jméno Ježíš, ale místo Jeho učení stále lidi svazují všelijakými zákazy a příkazy... A výsledek? Spousta zlomených srdcí, hromady lidí, jenž už nechtějí mít s Bohem nic společného. A to jen proto, že se namísto s Bohem setkali jen s regulemi. A jak je i v tomto filmu - i mnozí představení v těchto církvích tak žijí v pokrytectví, protože jinak to ani nejde... Filmu dávám odpad, protože jednak je vlastně dost o ničem a také je tam rozpracována světská stránka (např během filmu dvě nahé koupající se ženy). Špatný na začátku, mnohem horší na konci. A smysl filmu mi unikl. Snad jej točil právě někdo, komu takhle "církev" zničila život... ()
Věděli jste, že Durexu v Norsku říkají Důrex? Filmů o dospívání je celá řada, tento je jiný. Mladičká Marie, dcera kněze, objevuje svůj malý nový svět, přemítá o Bohu a vlastním těle. Doslova promítá myšlenkové pochody z doby dávno před internetem, z mrazivě puritánského prostředí. Deprimující. V průběhu mě (překvapivě při uvážení mého pohlaví a věku) film až tolik neuchvátil. Ve výsledku, po překonání všech jejích strastí, jsem si stejně nemohl pomoct a jít proti proudu i díky nesmyslným maličkostem. Za prvé to vypadá přesně, jako by někdo točil za plotem naše sousedy, a to bez legrace! A za druhé mi nikdy předtím nepřišlo na mysl, že Ježíš musel prdět a srát. 85% ()
ocenenia : Oscar 1997 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
Dcera luteránského pastora se bouří proti rigidní představě víry svého otce... Dospívání v Norsku na konci 50. let, krásná příroda... Dokonce to ani není přehnaně melodramatické a hlavní herečka je (téměř) dokonalá. Potěšilo. ()
Reklama